mj

Koukkuniemi (45010001) (Asuinpaikat)
Kohdetunnus 45010001
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Uimaharjun sillasta noin 3 km kaakkoon, Rahkeenveden itärannalla sijaitsevalla niemellä, Koukkujoen suulla. Koukkuniemi on maastoltaan kivistä sekametsää, jossa siellä täällä myös kallio pistää esiin turpeen lomasta. Niemen eteläosa on soistunut. Löytöalue sijaitsee länsiluoteeseen avautuvassa hiekkaisessa lahdessa sekä hiekkarannasta noin 20 m etelään sijaitsevassa kivikkoisessa rannassa.
Koukkuniemen lähiasuinpaikkoja ovat Koukkulahti a (Eno 9) ja Koukkulahti b (Eno 6) kohteesta noin 200 m Rahkeenveden itärannalla. Kohteesta noin 2 km pohjoiseen sijaitsevat Jakainsaaret (Eno 8) ja noin 3 km pohjoiseen Laivaranta (Eno 4).

Eno Hirviniemi (Kivirakenteet)
Kohdetunnus 45010002
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Pielisen länsirannalla Kankaalan talosta Pielisen rantaan johtavan polun varrella, noin 2 metriä polusta oikealle Kankaalasta päin tultaessa, noin 500-600 metrin päässä Kankaalasta. Maasto raunion ympärillä on kangasmaata. Raunion koko on noin 2 x 1 metriä ja korkeus noin 25-30 cm. Raunio on sammaloitunut; tosin paikallinen Otto Pölönen on kertonut aikoinaan kaivaneensa vähän raunion keskustaa. Ainoat löydökset olivat joukko palaneita hiiliä. Otto Pölösen kertoman mukaan lähipaikkeilla on samanlaisia raunioita noin 3-4 kappaletta, joita ei ole kuitenkaan tarkastusten yhteydessä paikannettu. Röykkiön funktio tai ajoitus ei ole selvillä.
Ylempänä harjanteella, röykkiöstä 120 metriä pohjoiskoilliseen on tervahauta, halkaisijaltaan noin 8 metriä. Haudan vallissa on nähtävissä myös juoksutusrännin painauma. Tervahaudan sijainti on: p= 6990265, i= 3653596.

Eno Riuttavaara (Kivirakenteet)
Kohdetunnus 45010003
Historiallinen; Neljä kiviviröykkiötä sijaitsee Riuttavaaran jyrkällä etelärinteellä talosta noin 35-40 m länteen. Röykkiöt ovat kooltaan 1-1,5 x 2-2,5 m. Ne ovat mahdollisesti vanhoja viljelysröykkiöitä. Röykkiöistä on maininta myös SMYA VII:ssä (s. 46), jossa niiden arvellaan olevan uunin pohjakiveystä.

Laivaranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Laiskanvirran yli johtavan sillan ja Tuuliharjun asuntoalueen välisessä satamassa Eno-Uimaharju -tien ja rautatien eteläpuolella Rahkeenveden rannassa. Löydöt on poimittu rantavedestä, asuinpaikka luultavasti huuhtoutunut kokonaan veteen. Vuoden 2012 kenttätutkimusten perusteella asuinpaikan kulttuurikerros on suurimmaksi osaksi tuhoutunut. Multakerroksen alapuolisessa tiiviimmän kivikon maaperässä on kulttuurikerroksen pohjaosaa säilynyt paikoin.

Kousanniemi Ollukkala (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka ja ortodoksikalmisto sijaitsevat Pielisen Kousanlahden ja Kousanlammen välisessä niemessä, niemen koilliskärjessä, loivasti itään viettävällä rinteellä , peltoalueella. Alueelta on raivattu kivet koneellisesti pois ja voi olla, että ortodoksikalmisto on pahoin tuhoutunut.
Alueelta on havaittu myös rakennuksen perustukset. Anja Sarvas on inventoinnin yhteydessä vuonna 1969 määrittänyt rakennuksen perustan ulkomitoiksi noin 20 x 9 m. Nykyisin paikalla on havaittavissa T-muotoinen kuvio, jonka ulkomitat ovat alle 10 m sivu. Kiveys on hajonnut ja näkyy heinälaikkuina.

Koukkulahti b (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rahkeenveden itärannalla. Rahkeenveden itäranta on tällä kohdin vaikeakulkuista suomaastoa ja kohteeseen pääsee parhaiten Uimaharjusta vesiteitse. Löydöt on poimittu rantavedestä.

Pajarinniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Enon ja Uimaharjun välissä Pielisjoen länsirannalla, jokeen työntyvällä matalalla Pajarinniemellä. Löydöt on poimittu rantavedestä ja törmän päältä metsälaikutetulta kankaalta. Kankaalla on myös mahdollinen asumuspainanne.

Jakainsaaret (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rahkeenvedessä, Uimaharjusta noin 1,5 km etelään. Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee läntisemmän saaren länsiosan etelä- ja pohjoispäissä. Saari on suurimmaksi osaksi kivikkoista sekametsää. Paikalta on löytynyt saviastianpaloja, rautaa ja kvartsia.

Koukkulahti a (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Uimaharjusta noin 2 km etelään Rahkeenveden itärannalla. Löydöt on kerätty rantavedestä.

Nesterinsaari Kalmistoniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pielisjoen Nesterinsaaren lounaisreunalla, paikallisten Kalmistoniemeksi kutsumalla alueella. Kaukas Oy:n vierasmajaa rakennettaessa 1950-luvulla paikalta oli löytynyt ihmisen pääkalloja ja luita. Vierasmajan ja padon välisellä Pielisjokeen viettävällä metsärinteellä on sammalta kasvavia hautapainanteita. Kalmistoalue on laaja ja miltei ehjänä säilynyt.
Nesterinsaaressa oli asutusta jo 1400-luvulla; ensimmäiset luterilaiset tulivat 1600-luvun alkupuolella. Ruptuurisodan (1656 - 1661) jälkeen kylään jäi vain yksi ortodoksitalo. Vanhat asuinpaikat sijaitsevat Nesterinsaaren eteläpäässä (Björn 1991:112-113). Nesterinsaarella oleva kalmisto mainitaan 1885 SMYA VII:ssa, Ilomantsin kihlakunnan muinaisjäännöksiä esittelevässä artikkelissa (Tirronen 1885:46). Tirrosta myöhemmin siteeranneet ovat tulkinneet kalmistoon liittyväksi myös tsasounan (Piiroinen 1963:90) tai sitten pitäneet sen olemassaoloa epävarmana (Björn 1991:381).

Sarvinki Halla (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kaltimosta Koveroon vievän maantien nro 512 varressa, Hallan talosta n. 200 m lounaaseen. Kaltimo-Kovero -maantien parantaminen vuosina 1949-50 toi maanpinnalle luita, mutta niistä ei ilmoitettu minnekään. Hallan tilan päärakennuksen ja tien väliseltä pellolta löytyneitä vanhoja rahoja ja luita ei ole myöskään talletettu. Monet Sarvingista kotoisin olevat ihmiset kuitenkin muistavat tapahtumat tietöiden yhteydessä.
Tien rakentaminen ja pellonraivaus ovat tuhonneet kalmistoa, mutta lähellä tietä on kuitenkin havaittavissa muutamia painanteita, jotka ovat alle kaksi metriä pitkiä ja melko tarkkaan itä-länsi -suuntaisia. Hallan tilan alueella oleviin kivikasoihin liittyy tarinoita tsasounan perustuksesta. Pellon (jonka alueelta on tullut myös luita) keskellä on ladottu kiviperusta. Kalmistoalue on ainakin osittain tuhoutunut, ja maisema on järvenlaskun vuoksi muuttunut. Historialliset lähteet eivät kerro vanhasta ortodoksiasutuksesta Sarvingissa, mutta perimätieto Sarvingin kalmistosta on merkitty muistiin jo viime vuosisadalla (Tirronen 1885:46). Hallan tila on rakennussuojelukohde.
Sarvingin kylä on perustettu Ruptuurisodan (1656 - 1661) jälkeen Alimmaisen ja Keskimmäisen Sarvinkijärven kannakselle. Ensimmäiset tunnetut asukkaat olivat luterilaisia vuonna 1667 (Björn 1991: 113). Ala-Sarvingin lasku vuonna 1743 oli dramaattinen tapahtuma, joka on muuttanut maisemaa voimakkaasti. Järvenlaskusta jäi jäljelle jyrkkärinteinen rotko ja kahdeksan kilometriä pitkä, paikoin kilometrin levyinen matalikko, jonka keskellä lirisi puro entisestä Tuomilahdesta, järven kaakkoispään syvänteestä kohti Pielisjokea (Saloheimo 1980:126-128).

Saarilampi (45010013) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee Ahvenisesta Romppalaan johtavan paikallistien (nro 5053) pohjoispuolella, Saarilampeen kaakosta työntyvän kapean niemen eteläosan rinteellä. Pyyntikuoppa on halkaisijaltaan noin 2,2 m ja syvyydeltään noin 0,5 m. Pyyntikuoppa näkyy maastossa selvästi.

Ruukinniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsinjärven Kuikanniemessä. Niemen luoteispuolella on Muikkulahti, josta Ilomantsinjoen vedet virtaavat kohti Kätkä- ja Mekrijärveä.
Asuinpaikka-alue on osittain viljelysmaata ja osittain alavaa hiekkamaata. Alavin osa lienee veden alla. Samalla peltoalueella on myös historiallisen ajan asuinpaikka (sen löydöt on poimittu hiesupitoiselta, etelään viettävältä peltolohkolta. Järven rantaan on tältä löytöpaikalta 50-100 m. Osa asuinpaikkalöydöistä on tullut esille Kuikanniemen tilan talousrakennusten lähettyviltä pellolta, niemen korkeimmalta kohdalta ja osa lähellä rantaa olevalta metsäiseltä vyöhykkeeltä. Asuinpaikkalöytöjä tullut esille laajalta alueelta Kuikanniemeä.
Asuinpaikka-alueelle rantaan on rakennettu rantasauna.

Synnytyslaitos (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikkakohde sijaitsee Ilomantsijärven itärannalla. Alue on pensaikkoista, osaksi pengerrettyä rantaa. Asuinpaikka on ilmeisesti pääosin tuhoutunut.

Kääntämänsalmi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Nuorajärven ja Karpanjärven välillä olevan Kääntämänsalmen länsilaidalla.
Alue on alavaa hiekkarantaa, löydöt on poimittu rantavedestä. Asuinpaikka on ilmeisesti jäänyt veden alle ja tuhoutunut suurimmalta osaltaan.

Jänissaari (146010004) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Jänissaari on Nuorajärven hyvin matala, noin kilometrin pituinen ja parin sadan metrin levyinen saari. Jänissaaren pohjoisrannalta, noin 10 metrin päästä rannasta löytyi 1930-luvulla tervaskantoa käännettäessä palanen Säräisniemi I -keramiikkaa.
Jänissaaren keskivaiheilla, saaren länsirannalla on pieni hiekkainen lahdelma. Tämän lahdelman pohjoispuolella on muutamia matalia painaumia, joista viisi on asumuspainanteita. Niiden halkaisija on 3-4 m ja syvyys noin 20 cm. Kasvillisuus painaumissa poikkeaa ympäröivästä: tavallisen varpukasvillisuuden sijaan niissä kasvaa heinää ja sammalta.

Karpankangas (146010005) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Karpanjärven itärannalla. Asuinpaikka-aluetta on ollut noin 300 m:n pituudelta, mutta veden kulutukselta sitä on säilynyt pohjoispäässä ehjänä noin 100 m:n pituudelta.
Asuinpaikka on ollut tunnettu vuodesta 1951, jolloin sieltä on tullut esille ensimmäiset saviastianpalat. Karpankankaalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuosina 1985, 1987 ja 1988.

Pitkäniemi (146010009) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Pitkäniemi sijaitsee Oinassalmen sillasta noin 1,5 km pohjoiseen, Karpanjärven itärannalla. Niemi on vain muutaman kymmenen metriä levyinen, matala hiekkasärkkä. Löydöt on poimittu rantavedestä. Asuinpaikka lienee tuhoutunut. Paikalle rakennettu myös kesämökki.

Uusi Savinala (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Mutalahdenselän etelärannalla, Mutalahden rajavartioston itäpuolella, rajavyöhykkeellä.
Löydöt ovat tulleet esille rajavartioston saunan luota ja ylempää kankaalta. Alue on rakennustöissä vaurioitunutta ja sekoittunutta.

Ristiniemi (146010012) (Asuinpaikat)
Ajoittamaton; Asuinpaikka sijaitsee Mekrijärven luoteispäässä kohdassa, jossa Koitajoki tekee mutkan sivutakseen Mekrijärven pohjoisrantaa. Rantaa sivuaa kapea järven ja suoalueen väliin jäävä luode - kaakko -suuntainen 300 m pitkä hiekkasärkkä. Asuinpaikalta tulleet löydöt on poimittu järven länsirannalta rantavedestä ja rannalla kulkevan polun kohdalta.
Koko särkän alue on mahdollista asuinpaikkaa, vaikkakaan havaintoja paikan laajuudesta ei ole voitu tehdä. Alue on säilynyt ehjänä, ainoastaan luoteispäässä rannassa venepaikalle vievä polku on kuluttanut maastoa. Vedenpinnan vaihtelut eivät näytä kuluttaneen tällä asuinpaikalla juurikaan rantoja.

Kiukoila (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Esihistoriallinen asuinpaikka sijaitsee noin 500 m Koitajoen ja Mekrijärven yhtymäkohdasta koilliseen, joen etelärannalla.Asuinpaikka-alue on suoympäristöstä kohoava kangasmäki, osaksi pihamaata.
Kiukoilasta löytyneet esineet ovat tulleet esille pitkän ajan kuluessa, eikä niiden kuuluvuutta samaan muinaisjäännökseen voida osoittaa. Rautainen kirves (KM 9628:1) löytyi peltoa kynnettäessä pienen kiviraunion kohdalta, joten kyseessä on saattanut olla hauta. Toisaalta myöhemmät löydöt viittaavat siihen, että paikalla on olisi ollut muutakin toimintaa. Valinmuotin kappale (KM11140:3) antaa aiheen olettaa, että metallikirveitä on valmistettu, ja kvartsiaineisto taas on tyypillistä asuinpaikoille vielä kivikauden jälkeenkin. Vaikuttaakin todennäköiseltä, että Kiukoilassa on kivikauden loppupuolelta rautakauden lopulle käytössä ollut asuinpaikka.

Lapinniemi (146010014) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Harkkojärven länsiosassa. Lapinniemen lahdelmasta hiekkarannalta on poimittu kvartsi-iskoksia vesirajasta ja rantavedestä. Asuinpaikka lienee jäänyt suurimmaksi osaksi veden alle, kun järven vedenpintaa on nostettu.

Kalmotranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen eteläpäässä sijaitsevan Tyrjänsaaren luoteisrannalla. Vuotsanlahden rantavedestä poimitut kvartsi-iskokset osoittavat tämän asuinpaikan huuhtoutuneen suurimmaksi osaksi veteen.
Lähellä on ollut myös ortodoksikalmisto, josta paikka on saanut nimensä.

Syväys 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla Syväysjoen suun pohjoispuolella. Rannan suuntaisen harjun ja järven välillä oleva asuinpaikka on osaksi tuhoutunut.
Syväyksen asuinpaikka on ollut tunnettu vuodesta 1968. Kohteessa on suoritettu arkeologisia tutkimuksia vuosina 1970 ja 1971.
Vuonna 1970 läntiseltä alueelta löytynyt keramiikka on pääosin tyypillisen kampakeramiikan aikaista rakeisella asbestilla sekoitettua keramiikkaa. Yksi pala on yhdistetty Sarsan tyypin tekstiilikeramiikkaan. Itäisen alueen keramiikassa on vähemmän tekstiilipainanteita ja myös kampaleimapainanteita esiintyy.
Syväyksen löydöt ovat hyvin monipuoliset. Liuske-esineistö on rikasta: kaksi liuskerenkaan katkelmaa, kaksi Pyheensillan tyypin nuolenkärkeä. Kivikauden lopulle ja pronssikaudelle
ajoittuvia tasakantaisia kvartsinuolenkärkiä (KM 18200:65, 192, 281) sekä yksi kvartsinen ruotokärki (KM 18200:353). Retusoituja piisäleen katkelmia on löytynyt 6 kpl.
Asuinpaikasta itään, kesämökistä noin 50 m itään, rinteen alaosassa on miilu, jossa havaittavissa useita pieniä kuoppia.

Syväys II (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Syväys I (Ilomantsi inv. nro 17) -nimisestä kohteesta noin 400 m luoteeseen, Koitereen itärannalta pistävällä niemellä, lähellä Syväysjoen suuta. Löydöt on poimittu rantahietikolta. Asuinpaikka lienee suurimmaksi osaksi tuhoutunut.

Lapiovaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen pohjoisosassa järven itärannalla, Lapiovaarasta lounaaseen. Löydöt on poimittu rantahietikolta. Asuinpaikka lienee suurimmaksi osaksi huuhtoutunut veteen.

Luttijoki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen pohjoispäässä Luttijoen kanavan suun kaakkoispuolella. Löydöt on poimittu rantahietikolta. Asuinpaikka lienee suurimmaksi osaksi huuhtoutunut veteen.

Havukkakallio (Puolustusvarustukset)
Keskiaikainen; Muinaislinna sijaitsee Parppeinvaaran eteläpuolella, vanhan Tuupovaaran maantien itäpuolella, sen ja kantatien 74 (Joensuu-Ilomantsi) risteyksestä noin 500 m etelään.
Muinaislinna on jyrkällä ja korkealla kalliolla. Kallion eteläreuna on lähes pystysuora ja kaakkoisrinnettä lukuun ottamatta se on muiltakin reunoiltaan jyrkkä. Kallion kaakkoislaidalla on kivivallin jäännöksiä ja laella rakennusten pohjia.
Havukkakallioon liittyy myös suullista perinnettä. Kerrotaan, että siellä on pantu toimeen mestauksia ja muita rangaistuksia. Nämä olisivat tapahtuneet mäen luoteisreunalla, jyrkkäreunaisella kalliotasanteella, johon on hakattu ristin muotoinen kuvio. Tarinat "elämän lähteestä" ja aarteen etsinnästä liittynevät nekin joihinkin jo unohduksiin jääneisiin merkittäviin tapahtumiin.
Vuonna 2021 alueella suoritettiin arkeologinen tarkkuusinventointi sekä pienimuotoinen koekaivaus. Tutkimuksen aikana täsmennettiin monia kohteeseen liittyviä seikkoja, muun muassa linnavuoren laajuutta, rakenteiden levintää ja käyttövaiheita. Kaivauksessa havaitut puurakenteet on ajoitettu 1300-luvun loppuun tai 1400-luvun alkuun, mutta tutkimushavaintojen perusteella kohdetta on käytetty vielä ainakin 1500-luvulla.

Hietaniemi (146010022) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Mekrijärven koillisrannalla, noin 1,2 km kaakkoon paikasta, jossa Koitajoki sivuaa järveä. Niemen lounaispäässä on 3-4 metrin levyinen harjanne, jonka reunoja vedenpinnan vaihtelut ovat kuluttaneet paikoin noin 2 metrin korkuisiksi leikkauksiksi. Maaperä on melko karkeaa hiekkaa ja paikoin soraa. Asuinpaikan todennäköinen laajuus on noin 10 x 100 m.

Hemminsaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, vajaan kilometrin päässä Syväysjoen suusta. Saari on kapea parinsadan metrin pituinen hiekkasärkkä, joka länsiosastaan on hieman korkeampi ja mäntyä kasvava kumpare. Löytöjä on kumpareen lounaisreunalta. Idässä särkkä kapenee ja tulee vähitellen häviämään veden kulutuksen johdosta.
Asuinpaikalta on löydetty 2 itäkarjalaista tasatalttaa (KM 19842:1ja 2) sekä kampa- ja asbestikeramiikkaa (Sär 2, ST).

Eteläinen Karinsaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Eteläinen Karinsaari on Koitereen Vallitunselän pohjoisosassa Lammassaaren itäpuolella sijaitseva pieni saari. Matalat, pienet Karinsaaret ovat kuuluneet aiemmin yhteen. Löydöt ovat eteläisemmän saaren itäosasta, rantahietikolta.
Saviastianpalat ovat kampa- asbestikeramiikkaa. Koitereen ympäristöinventoinnin ja -arvioinnin yhteydessä on saaren sisäosista havaittu painanteita sekä nikimaajälkiä.

Paskopohja (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarvanjärven itärannalla Syvälahden eteläpuolella suoraan vastapäätä Ruunaniemeä. Paikka on matalan etelä-pohjois -suuntaisen mäntykangasharjanteen eteläpäässä Ilomantsin kunnan uimarannalla. Maaperä on hienoa hiekkaa, jota näkyvissä noin 10 metrin leveydeltä.
Asuinpaikalta löytynyt kivikirves (hukassa) ja kvartsi-iskos.

Ruotahiekka (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen Hämönselän itärannalla Lapiovaaran kylästä noin 2,5 km etelään Ruotalahden kohdalla. Rantaviiva alueella on koillinen-lounassuuntainen ja veden säännöstelystä johtuen melko kulunut. Hienohiekkainen ranta on noin 300 m:n mittainen. Lounaispäässä ranta jatkuu vain 10-20 metriä leveänä kannaksena, jonka itäpuolella avautuu suo. Kannaksen jatkeena on noin 150 metrin pituinen Ruotaniemi, joka on ajoittain korkeasta vedenpinnasta johtuen saarena. Löydöt on poimittu Ruotalahden rannassa olevan hietikon lounaisosasta.
Lahden lounaispuolella olevassa Ruotaniemessä on historiallisen ajan kiviröykkiö.

Tervaruukki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Tervaruukki sijaitsee entisen tervatehtaan paikalla Muokonjärven eteläpäähän pistävällä niemellä, Möhköön vievästä maantiestä noin 500 m pohjoiseen. Alue on tervaruukin ja tanssilavan vuoksi jokin verran tuhoutunut.

Issakkalansärkkä (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Asuinpaikka sijaitsee Koitajokeen laskevan Kelsimänjoen suun länsipuolella, Issakkalansärkän länsirannassa. Yleensä särkän alava länsipuolinen ranta on veden peitossa. Vedenpinnan vaihtelut ja virtaukset ovat tuhonneet ainakin osan kohteesta. Säilynyttä aluetta saattaa olla jäljellä ylempänä, särkän kupeessa kulkevan tien ja rannan välissä. Asuinpaikalta on löydetty saviastianpaloja ohutseinäisestä, tiiviistä savesta tehdystä astiasta. Se voidaan ajoittaa aikaisintaan rautakaudelle, luultavimmin historialliseen aikaan.

Kokonniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kokonniemi sijaitsee Ilomantsijärven itärannalta pistävällä niemellä lähellä ortodoksista kirkkoa. Paikalla on selvä rantaterassi ja siellä kasvaa rehevää sekametsää. Löydöt on poimittu niemen päästä, jyrkän rantaterassin päältä.Kokonniemessä on myös ortodoksinen kalmisto. Kohteen aluerajaus on topografiaan perustuva karkea arvio.

Sauna-Hämö (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itälaidalla Hämönselän eteläosassa. Löydöt on poimittu saarella olevan kalasaunan rannasta.

Pirttivaara (146010034) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Pirttijärven itärannalla. Löydöt on poimittu rantahietikolta.

Nikalan kämppä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Löydöt on poimittu metsäkämpän luoteispuolelta ojanleikkauksesta. Asuinpaikaksi kohde on epätyypillinen ja kaukana rannasta.

Liimatanlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Sysmäjärven länsirannalla olevan Liimatanlahden pohjukassa. Löydöt on poimittu Sysmäjärvelle johtavan polun kohdalta.

Korpisaari (146010037) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Nuorajärvessä olevassa Korpisaaressa. Suurin osa saaresta on nykyisin alavaa suota, joka jakaa sen kolmeen osaan. Asuinpaikkalöydöt ovat sen eteläisimmän osan länsirannan hietikolta. Kahden pohjoisimman väliin pistävän lahden rantavedestä on kaksi karjalaistyyppistä solkea, joiden yhteys asuinpaikkaan on epävarma.

Iso Vinkaransaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannan keskivaiheilla. Löydöt on poimittu saaren eteläiseltä rantahietikolta.

Savilahti (146010042) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen eteläosasta lounaaseen, Pamilon voimalaitoksen tekojärveen laskevan Haapaojan rannassa. Löydöt on poimittu niemenkärjen rantahietikolta.

Käklinkallio (Taide)
Ajoittamaton; Mahdollinen kalliomaalaus on Koitereen eteläosasta lounaaseen, Pamilon voimalaitoksen tekojärveen laskevan Haapajoen länsirannassa olevan Käklinkallion kupeessa. Kohteessa on havaittu punaista väriä, joka voi olla peräisin kalliomaalauskuviosta.

Kokkokallio (146010044) (Taide)
Ajoittamaton; Mahdollinen kalliomaalaus sijaitsee Koitereen Alanteenlahden länsirannalla Kokkokallion kupeessa. Kohteessa on epämääräisiä kuvioita.

Sikrenlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koiteren eteläpäässä, sen lasku-uoman suun itäpuolella olevan laajan Lipalanniemen pohjoisrannalla olevan laguunimaisen lahden, Sikrenlahden länsirannalla. Löydöt on poimittu rantahietikolta ja -rantavedestä.

Kirkonkylä Kokonniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsijärveen pistävässä niemessä, Ilomantsinjärven itärannalla. Kalmistoalue on aidattu; luoteiskulmassa ovat ilmeisesti vanhimmat hautaukset. Painanteita ja kumpuja on havaittavissa koko alueella. Kokonniemessä on myös erilaisia hautamuistomerkkejä: vanhoja grobuja ja ristejä. Kohteen todellista laajuutta ei tunneta ja sen aluerajaus on vuoden 2020 inventoinnin perusteella laadittu arvio.
J. Lukkarinen on v. 1910 kirjoittanut muinaistieteelliselle toimikunnalle Kokonniemen kalmistosta, että alueella on "kuoppa ja kaksi viiden kiven pystyriviä niemen kärjessä" (Lukkarinen 1910). Kaunokirjallisessa kotiseututeoksessa Kokonniemen kalmisto mainitaan vanhana uhrilehtona, joka olisi 1500-luvulla munkki Iljan lähetysmatkan yhteydessä hävitetty kaatamalla sieltä puut, tuhoamalla uhripaikka ja lopuksi polttamalla niemi (Pelkonen 1967:61). Kokonniemen hautausmaa otettiin käyttöön 1790-luvulla (Björn 1991:386), ja erityistapauksissa sinne haudataan edelleen.

Kirkonkylä Pappilanvaara (Hautapaikat)
Historiallinen; Ilomantsin keskuksena oli Pappilanvaaralla 1500-luvulla profeetta Elian kirkko. Kirkko oli luultavasti rakennettu jo 1400-luvun alussa. Ruotsalais-savolaiset joukot polttivat Ilomantsin hirsisen kirkon 1500- ja 1600-lukujen vaihteessa, mutta uusi kirkko rakennettiin entisen paikalle 1620-luvulla. Kolmihuoneisesta rakennuksesta on säilynyt piirros.
Vuonna 1672 Pappilanvaaralle rakennettiin ortodoksinen kirkko, joka kuitenkin vaurioitui Suuressa Pohjansodassa pahoin, jolloin luterilaiset rakensivat kirkkonsa aivan ortodoksisen kirkon viereen. 1700-luvun alussa luterilainen kirkkoherra onnistui kaappaamaan Pappilanvaaralla perinteisesti sijainneen ortodoksisen pappilan itselleen.
Sodan jälkeen Ilomantsi oli Taipaleen kappelina. Ilomantsilaiset halusivat kuitenkin oman papin ja alkoivat puuhaamaan kirkon uusimista pappiaan varten. Neljännen kirkon Pappilanvaaralle vihki Valamon igumeni Efrem vuonna 1766. Vuonna 1794 salama sytytti luterilaisen kirkon, ja ortodoksinen kirkko ja muut Pappilanvaaran rakennukset paloivat sen mukana. Kirkkojen palon jälkeen sekä luterilainen että ortodoksinen kirkko siirrettiin pois Pappilanvaaralta, ja samalla niiden tontit ja hautausmaat liitettiin luterilaisen pappilan tiluksiin. (Björn 1991:375-378).
Ortodoksikalmisto sijaitsee todennäköisesti Pappilanvaaran länsirinteellä, nykyisin heinittyneellä pellolla. Alueelta on tietoja luulöydöistä. Pappilanvaaralla sijainneiden kirkkojen, hautausmaiden ja pappiloiden sijainti maastossa ei ole tarkasti selvillä. Rakenteet olisivat mahdollisesti paikannettavissa vanhojen karttojen ja koekuopituksen avulla.
Vuoden 2020 inventoinnissa kohdetta ei tutkittu tarkemmin. Muinaisjäännöksen aluerajaus on karkea arvio.

Kuuksenvaara Kalmistopelto (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Möhköön vievän paikallistien 5004 eteläpuolella, Ikolan ja Kainulan välisellä peltoalueella, itään viettävässä rinteessä. Paikkaa sanotaan vanhastaan Kalmistopelloksi. Entinen pelto on nykyisin nurmena. Pihatielle tulevan tien risteyksessä 1990-luvun alussa tehdyissä parannustöissä löytyi kaksi luurankoa, puurakenteiden jäännöksiä ja kaksi rautafragmenttia, jotka olivat oletettvasti luurankojen päällä. Ruumiit oli haudattu ilmeisesti itä-länsi -suuntaan. Löydöistä ei ilmoitettu, vaikka töitä tehtiin peruskarttaan merkityn muinaisjäännöksen päällä. Luut ja löydöt viskottiin takaisin maahan, tien viereen.
Tirronen (1885:32) mainitsee Kuuksenvaarassa olevan kalmiston, ja Saloheimon (1982:294) mukaan Kuuksenvaarassa, keskellä kylää Heikkilän ja Kainulan välillä on tehty luulöytöjä vuonna 1939. Luita kerrotaan tulleen esille noin 100-150 m itäkaakkoon Ikolan talosta. Pellosta on löydetty myös vanhoja rahoja, mutta ne ovat joutuneet hukkaan. Kuuksenvaaran tsasounasta ei ole kirjallisia mainintoja. Tsasounan paikan kerrotaan olevan kalmistoa ylempänä rinteessä, Ikolan pihapiirin rajalla, paikalla jossa nykyisin kasvaa suuria kuusia. Paikalla ei ole näkyvissä rakennuksen jäännöksiä.
Kuuksenvaaran kylä perustettiin 1500-luvulla, ja vuonna 1590 siellä oli viisi taloa. 1630-luvulla kylässä oli jo yksitoista taloa, mutta 1640-luvulla puolet kylästä autioitui ortodoksien lähtiessä. Vasta sata vuotta myöhemmin luterilainen asutus vahvistui ja saavutti saman taloluvun kuin ennen ortodoksien lähtöä. (Björn 1991:118-119.)

Mekrijärvi Kalmistoloso (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koitajoen ja Mekrijärven Lukalahden välisellä kannaksella, Mekrijärven kylätien pohjoispuolella. Kalmisto on tasaisella pihamaalla ja todennäköisesti osittain tuhoutunut rakennusten perustuksia kaivettaessa. Hautapainanteita on kuitenkin havaittavissa myös talon pihapiirin ulkopuolella; niitä on tosin käytetty roskakuoppina.
Kalmistosta n. 100 m luoteeseen on Kalmistoloso-niminen luontainen rantakivikko.
1800-luvun lopulla on kerrottu Mekrijärvellä pellon laidalla ennen olleen venäläinen hautausmaa (Könönen 1884:41). Ortodoksikalmisto on ollut tiedossa vuodesta 1957, jolloin rakennustöiden yhteydessä havaittiin 16 luurankoa ja joitakin kaularistejä (sanomalehti Karjalainen 28.8.1957). Maanomistajan mukaan löydetyt luut ja pääkallot haudattiin uudelleen Kalmistoloson ja talon väliselle alueelle.
Mekrijärveä pidetään Ilomantsin toiseksi vanhimpana kylänä - se on muodostettu viimeistään 1400-luvun puolivälissä. Vuonna 1500 siellä oli kaksikymmentä taloa. Mekrijärven lääni kuului Novgorodin arkkipiispalle ennen vallan siirtoa Moskovaan, ja kaikki Koitereen kaikki kylät kuuluivat Mekrijärven alaisuuteen. Väkiluku väheni 1600-luvun alussa, mutta kääntyi nousuun vuosisadan lopulla, kun luterilaiset uudisasukkaat saapuivat. 1700-luvun alussa suurin osa ortodokseista pakeni, mutta väkeä palasi kuitenkin vähitellen takaisin. (Björn 1991:121-122.)

Mutalahti Riihimäki (Asuinpaikat)
Tuntematon ajoitus; Kalmisto ja asuinpaikka sijaitsevat Ilomantsi-Värtsilä tien (nro 500) molemmin puolin, Mutalahdenselän ja Satulaisen välisen salmen eteläpuolella. Kohde on merkitty peruskarttaan muinaisjäännösmerkillä. Kalmisto on peltoalueella, joka on nykyisin heinittyneenä nurmena. Kalmistopaikalta on 1920-luvulla tullut peltomaasta esille luulöytöjä. Tuolloin paikalla oli myös jäljellä puisien hautamuistomerkkien jäännöksiä. Alueelta on myös asuinpaikkalöytöjä (KM 27643): mm. karjalaista keramiikkaa, sormuksia ja veitsi.
Ilomantsin eteläisin kylä Mutalahti, alunperin Jaakonniemi, on ilmeisesti perustettu 1500-luvulla. 1600-luvun alussa siellä oli kolme taloa. (Saloheimo 1871:49; Björn 1991:116.)Vielä 1865 Mutalahdessa on ollut "lappalaiskalmisto", jossa haudat erottuivat selvästi. Hautaukset olivat itä-länsi -suuntaisia. Kartta kalmistosta ja haudoista on Museoviraston arkeologian osaston arkistossa (Laitinen 1865). Saman kertojan mukaan Mutalahdessa on ollut myöskin Savinaisen saunan tilalta itään päin vanha kalmisto, jota rahvas sanoi venäläisten hautuumaaksi (Tirronen 1885:25-27, 32.) Toinenkin 1800-luvulla muistiin merkitty tieto kertoo, että Mutalahdessa Wieksjärven länsipuolella pitäisi olla Wassili Jesjasen saunan sijalla pieni lappalainen hautausmaa (Könönen 1884:23).

Ostronsaari Jeskala (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ostronsaaren koillislaidalla, rajavyöhykkeellä, Jeskasen talosta noin 100 m itään olevassa rantametsikössä. Peruskarttaankin merkitty kalmiston paikka on itään viettävää rinne, jossa kasvaa vanhoja honkia sekä ympäristöönsä verrattuna huomattavan runsaasti katajaa. Painanteita eikä muitakaan merkkejä ole selvästi erotettavissa. Aivan kalmiston laidalla ylärinteessä on röykkiö, joka on tasaisen pyöreäksi ladottu. Sen halkaisija on noin 3 metriä ja korkeus noin 1 m. Sisempänä saaressa on kaksi miehenkorkuista, laajaa kivikasaa, joista on otettu kiviä rakennustarpeiksi. Röykkiöt ovat varsin suuria ollakseen viljelysröykkiöitä. Kalmiston lähellä, isojen kivikasojen ja Jeskasen talon välisellä polulla on kuppikivi, jossa on alle kymmenen matalaa kuppia (inv. nro: Ilomantsi 31; kohde Ilomantsi Jeskala 1). Museoviraston arkeologian osaston topografisessa arkistossa on piirros "Lapin kalmistosta" vuodelta 1865 (Laitinen 1865).
Laitinen kertoo vuonna 1865 seuraavaa; "Osronsaarella Ivana Jeeskasen pellon laidassa, talon itäpuolella Melaselän rantaa vasten on Lappalaiskalmisto. Tuo hautausmaa on rannan ja pellon välillä, 25 syltä pitkä ja kymmenkunta syltä leveä. Ruumiin ympärille ladotut kivet eivät enää ole alkuperäisessä järjestyksessä, vaan sorretut sinne tänne huja haja, maata kun on perästäpäin viljelty ja nykyisin heinätty. Löytyipä muuan kokonainen hautalatomus". (Laitinen 1865.)
Ostronsaari mainitaan vuoden 1618 maakirjassa, jolloin kylän neljästä talosta yksi on ollut autiona. Taloluku pysyi vakiona 1700-luvun loppuun asti, jolloin taloja siirtyi jakojen seurauksena mantereen puolelle. (Saloheimo 1971:48; Björn 1991:123.) 1700-luvun karttoihin (1745-46, 1760-luvulta ja noin vuosilta 1775-1780) on merkitty tsasouna, Ryskt Capell, Ostronsaareen (Saloheimo 1982:293-294). 1800-luvun alussa Ostronsaaren vainajat on haudattu Akanniemen kalmistoon (nykyisin Venäjän puolella), jota käytettiin viime sotiin saakka (Saloheimo 1982:294; Björn 1991:386). Saarella Jeskasten suvussa on ylläpidetty muistitietoa kalmistosta.

Patrikka Kolmikanta (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee aivan Ilomantsista Mutalahteen vievän paikallistien nro 500 varressa, Kolmikannan talosta tulevan kujan suussa. Kalmiston sijainti on merkitty muinaisjäännösmerkillä jo vuoden 1973 peruskarttaan. Paikallisten mukaan merkki on suurinpiirtein niillä kohdin, josta on noussut luita 1950-luvulla kyntötöiden yhteydessä. Kalmisto on osittain tuhoutunut tietöissä ja jäänyt täytemaan alle.
Liettulainen ruhtinas Patrik Narimontinpoika sai Käkisalmen läänin haltuunsa 1383, ja hänen muistonsa eli pitkään kansanperinteessä. Vielä 1800-luvulla mainitaan Patrikka, joka oli "liettyväläinen ja herrana oleskeli" (Könönen 1884:30). Patrikkaselkä eli Patrikka oli asuttu jo keskiajalla, ja vuonna 1500 siellä oli viisi taloa. Vuonna 1590 kylässä oli seitsemän taloa, mutta sen jälkeen ortodoksit lähtivät. Ensimmäisten luterilaisten tullessa kylään kaikki seitsemän kiukaansijaa olivat vielä näkyvissä. Vuonna 1690 Patrikassa oli neljä luterilaisten asuttamaa taloa (Björn 1991:124). Könösen mukaan vanha hautausmaa on ollut Kettusien pellolla (Könönen 1884:30). J. Lukkarisen kirje (Museoviraston arkeologian osaston arkistossa) vuodelta 1910 kertoo kalmiston sijaitsevan Patrikan kylän länsilaidalla.

Putkela Ihanus (Hautapaikat)
Historiallinen; Putkelan kylä on syntynyt 1500-luvulla. Kylä luterilaistui 1600-luvun lopulla. (Björn 1991:124.) 1800-luvun lopulta on kaksi mainintaa Putkelan kylässä olevasta kalmistosta: Könönen on merkinnyt muistiin, että Putkelan kylässä on tilan nro 1 pellolla ollut "venäläinen" hautausmaa (Könönen 1884:40), ja myös Tirronen kertoo Putkelan kalmiston olemassaolosta (Tirronen 1885:32). Anja Sarvaksen mukaan kalmisto on sijainnut nykyisen sorakuopan paikalla ja siten kokonaan tuhoutunut. Aikaisemmin paikan ollessa peltona siitä oli paljastunut luita. (Sarvas 1970:37.) Sorakuopan reunalta tehtiin luulöytö vielä 1993, joten osia kalmistosta saattaa kuopan reunalla kuitenkin olla vielä säilyneenä.
On mahdollista, että kalmisto sijaitsee hiekkakuoppa-alueesta noin 400 m kaakkoon, peruskarttaan merkityn muinaisjäännösmerkin kohdalla. Tiedot kalmistosta saattavat myös viitata paikalla mahdollisesti olleeseen sotilaiden hautapaikkaan (ks. kohde: Ilomantsi Putkela Turpeela). Perimätieto kertoo Putkelaan haudatun sotilaita. Mahdollinen kalmisto on Turpeelan talosta n. 150 m eteläkaakkoon olevalla vanhalla pellolla, joka viettää kohden Rapalahden pohjukkaa. Navetan takana on ollut ristejä näkyvillä vuosikymmeniä sitten; Turpeelan isännälle on kerrottu ristejä olleen myös rinteen alla katajoiden luona.

Sonkaja Autio (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Sonkajanjärven itärannan rantapenkereessä, jonka reunaan on kaivettu sodan aikana juoksuhautaa. Juoksuhautaa kaivettaessa kerrotaan esiin tulleen luiden lisäksi myös puisten hautamuistomerkkien jäännöksiä. Alueen länsiosassa on muutamia vanhoja mäntyjä ja kellarinperusta, itäosassa on syksyllä -96 tehty metsänhakkuuta.
Ilomantsin kotiseutumuseossa on kaksi kalmistosta peräisin olevaa hautakiveä, joissa on näkyvissä ortodoksiristikuviot (Aini Peltonen lähettänyt hautakivistä syyskuussa 1996 otetut kuvat). Vuonna 1957 päivätyn kirjeen (Museovirasto, Arkeologian osaston arkisto) mukaan kalmiston 7-8 hautakivestä kaksi on toimitettu kotiseutumuseoon, ja niissä ristit olivat selvästi nähtävissä. Maastoon jätetyissä kivissä ristit näkyivät hyvin heikosti. Kirjeessä kuvataan hautoja olleen useassa rivissä. 1700-luvun karttoihin on järven itäisen rannan penkereeseen merkitty tsasouna (Saloheimo 1982:293-294).
Vuonna 1910 kalmistosta kirjoitetaan seuraavasti: "Sonkajan kylän rannassa olevassa petäjikkökumpareessa on vanha kalmisto. Hautojen suunta näyttää olevan lounais-koillinen. Sanotaan venäläisten aikuisiksi. Vanhassa venäläiskalmistossa on rantapengermässä viisi heppoista kiveä rivissä pystyssä 80 cm välimatkalla toisistaan. Rivi kulkee koillisesta lounaaseen. Edusta on vähän kuopalla. Edellisistä etelään 11 m on samoin viisi samanlaista kiveä rivissään suunnassa itä-länsi. Mitään näkyviä merkkejä ei huomaa enempää maassa". (Lukkarinen 1910.)
Kerrotaan, että liettulaiset asuivat Sonkajassa läänitysaikana 1300-luvulla ja että siellä oli myös heidän hautausmaansa (Björn 1991:481). Sonkaja on vanha keskuskylä, jossa vuonna 1500 on ollut viisi taloa. Vuosisadan loppuun mennessä taloluku oli kasvanut seitsemääntoista. Asutus lisääntyi, koska suurin osa ortodokseista jäi paikalleen ja luterilaisia uudisasukkaita muutti kylään. (Björn 1991:125.) 1800-luvun lopulla on kirjattu ylös tieto, jonka mukaan Sonkajassa on asunut "liettualaisia venäläisiä, joiden hautausmaa oli siellä". Tirronen on myös tehnyt piirroksen ns. liettualaisristillä varustetusta hautakivestä, joita Huurinaisen rannan penkereen kalmistossa on ollut jokaisen haudan pääpuolessa. Hän mainitsee myös kirkon, jonka arvoesineet olisi upotettu järveen. (Tirronen 1885:27.)
Vuoden 2020 tarkastuksessa havaittiin, että lähes koko kalmiston alue oli hiljattain avohakattu. Kohde on kärsinyt vähintään pintapuolisia vahinkoja metsänkäytössä. Lisäksi havaittiin kalmistoon liittyvän mahdollisen uhrilähteen muutetun kala-altaaksi.

Tyrjänsaari Kalmotranta (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Tyrjänsaaren lounaisosassa, Koitereen Mujukonsärkän etelärannalla. Paikalta on 1950-luvulla löydetty luita, jotka eivät ole tallessa. 1970-luvulla kohteella on havaittu hautapainanteita (Sarvas 1970:40-41) (Huom! Sarvas sijoittaa kohteen n. 300 m pohjoisluoteeseen koordinaattien osoittamasta pisteestä.) Noin 200 m rannassa olevasta mökistä luoteeseen on vanha havumetsä, jossa kasvaa kuusia, mäntyjä ja katajia. Alueen yläpuolella vanhan pellon laidassa on kolmion muotoon ladottu kivikasa, jonka sivut ovat noin 2 m pitkät ja korkeus alle metrin. Särkkien yläpuolisessa rinteessä, kalmistosta luoteeseen, on vanha pihapiiri, jossa sijaitsee pitkälle lahonnut hirsikehikon jäännös. Sitä on kutsuttu puar- eli ruumishuoneeksi.
1800-luvun lopulta on maininta, että Tyrjänsaaren vanhin kristitty kirkko on ollut saaren etelärannalla. Kirkon paikkaa on kutsuttu Kalmotrannaksi. Kalmotrantaa vastapäätä sanotaan olleen Kalmotsaari, jossa oli kivettyjä hautoja (Tirronen 1885:31). Myös Könönen on merkinnyt muistiin, että ensimmäinen rukoushuone on ollut Tyrjänsaaressa, jossa Valamon munkit kävivät toimituksia pitämässä (Könönen 1884:279).
Vuonna 1500 Tyrjänsaaressa oli viisi taloa, ortodoksien muutto näkyi vuonna 1590 tyhjentyneenä kylänä. Taloluku pysyi tästä eteenpäin puolessakymmenessä, vasta 1700-luvulla alkoi jyrkkä nousu. (Saloheimo 1971:41; Björn 1991:125-126.) Ortodoksit ovat ylläpitäneet muistitietoa kalmistosta ja tsasounasta (Piiroinen 1963: 91).

Hattuvaara Kuusikko (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Hattuvaaran kylässä, kyläkaupan takana ja tsasounan viereisen pellon yläosassa. Alue on osittain aidattu, ja paikalla on vanhoja ristejä ja uudelleen tehtyjä muistogrobuja. Kalmiston koilliskulmassa on muutama maansekaiselta kivikasalta vaikuttava kumpu. Kalmiston luoteis- ja pohjoispuolella kiviaitaa, joka alkaa Hoskolan talolta (karjakuja?).
Kalmiston kohdalla kiviaidan ja nykypellon välissä muutama pienistä kivistä tehty röykkiö. Kalmiston itäinen puoli hyvin peitteinen ja vesakoitunut. Siellä, lähellä pohjoisreunaa, on kaunis kivikate, jonka keskellä pieni, päästää pyöristetty hautakivi. Kalmisto ulottuu todennäköisesti lounais- ja länsiosastaan viereiselle pellolle. Pelolla kiveyksiä sekä pohjoiskulmassa että tsaunan kohdalla rinteessä, tsasounasta muutaman kymmenen metriä luoteeseen. Merojan hautausmaa perustettiin vuonna 1890, koska piirilääkäri oli havainnut, että Hattuvaaran vanha hautausmaa sijaitsi sopimattomasti kylän keskellä sen korkeimmalla paikalla lähellä useita taloja ja oli lisäksi täysi (Maanjakotoimitus, kokouksen pöytäkirja 18.5.1994). Hattuvaaran tsasouna on rakennettu luultavasti 1810-luvulla, kuitenkin vuoden 1796 jälkeen (Björn 1991:17).
Hattuvaaran asutus on syntynyt 1680-luvulla. Varhaisin asutus oli luterilaista, mutta Hattuvaara tyhjeni luterilaisista 1700-luvun puolivälissä. Kylä sai uudet asukkaat vanhauskoisista pakolaisista. Vuonna 1775 kylässä oli jo seitsemän taloa (Björn 1991:114).

Hattuvaara Meroja (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Hattuvaaran tsasounasta noin 1 km luoteeseen tien vieressä. Hiekkamaalla sijaitseva kalmisto on aidattu, ja sitä ympäröi kosteikko. Merojan hautausmaa perustettiin vuonna 1890, koska piirilääkäri oli havainnut, että Hattuvaaran vanha hautausmaa (ks. kohde: Ilomantsi Hattuvaara Kuusikko) sijaitsi sopimattomasti kylän keskellä sen korkeimmalla paikalla lähellä useita taloja ja oli lisäksi täysi (Maanjakotoimitus, kokouksen pöytäkirja 18.5.1994). Merojan hautausmaa jäi pois käytöstä vähitellen 1940-luvun alussa.

Koitere Raatosaari/Kalmotsaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Raatosaari (Kalmotsaari) on pieni saari Koitereen Kivilahden ja Kiviselän välillä. Saaressa on siellä täällä nähtävissä hautapainaumia. Raatosaari on ollut luterilaisten käyttämä kelirikko- ja kesäkalmisto.

Naarvanjärvi Matinsaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Matinsaari sijaitsee Naarvanjärven pohjoisosassa. Se on pieni, matala, männikkösaari, jossa näkyy runsaasti hautapainaumia. Saarta on käytetty luterilaisten kelirikko- ja kesäkalmistona.

Mutalahti Ristikivi (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Ristikivi, toiselta nimeltään Suppokivi, on ortodoksinen uhrikivi, joka sijaitsee Mutalahdenselällä, rajavyöhykkeellä, rajavartioasemasta noin 450 m pohjoiskoilliseen. Ristikivi on kookas, vedestä esiinpistävä kivi, jossa on luontaisia kuoppia. Kivelle kerrotaan viedyn ruoka- ja juomauhreja (kertoja Lauri Matveinen).

Melaselkä Päsmänvirta (Kivirakenteet)
Historiallinen; Merkkikivi sijaitsee Nehvonniemen rajavartioasemalta noin 950 m pohjoiskoilliseen, Päsmänkosken itärannalla. Kallioon on hakattu risti ym. kuvioita.
Pekka Romppasen vuonna 1957 lähettämässä kirjeessä (Museoviraston arkeologian osaston arkisto) mainitaan, että veteen viettävällä rantakalliolla on ympyrä, jossa on neljä sakaraa. Lisäksi kallioon on hakattu ortodoksinen risti sekä uurre, joka muistuttaa eläimen päätä ja selkää (Romppanen arvelee tämän voivan olla luontainenkin). Anja Sarvas ei vuonna 1970 inventoinnin yhteydessä löytänyt hakkauksia.

Patrikka Rutnikkaranta (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Oskajärven itärannalla, ja on merkitty peruskarttaan. Rutnikkarannassa on runsaasti pyöreitä, loivareunaisia kuonahautoja muutaman metrin päässä toisistaan rannan suuntaisesti kulkevan polun molemmin puolin. Kuonahautojen koko on 2-5 m. Alueelta on kerrottu aikoinaan kuljetetun rautamalmia mm. Möhkön ruukkiin.

Tervaslahdenniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Mekrijärven länsirannalla, Tervaslahden eteläpuoleisen niemen korkeimmalla kohdalla. Paikalla on nähtävissä pyöreä, kooltaan noin 3x2,5 metriä oleva kiviröykkiö, kaksi pienempää kivi- ja/tai maarakennetta sekä kaksi kellarikuoppaa. Vuoden 2020 inventoinnin perusteella kyseessä on historiallisen ajan asuinpaikka, jonka laajuus on määritetty maastossa erottuvien rakenteiden perusteella.

Hutunniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsinjärven itärannalla, Hutunniemessä. Ranta asuinpaikka-alueen kohdalla on erittäin kivikkoinen, paikoin on hyvin pienialaisia hiekkaisia kohtia. Suurin osa rantavyöhykettä on melkotasaista ja maaperältään kuivaa. Hutunniemen kivikautista asuinpaikkaa ilmoittavan koordinaattipisteen tuntumassa, hiekkaisen rantatörmän päällä havaittiin soikea painanne, kooltaan noin 3x2,5 m, syvyydeltään noin 0,2 m. Painanne muistuttaa sijaintinsa ja näkyvän rakenteensa puolesta kivikautista asumuspainannetta. Painanteen keskelle tehdyssä kairauksessa havaittiin noin 20 cm:n paksuinen tumma kerros, jonka perusteella painannetta on saatettu käyttää hiilihautana.
Kiviesineet ovat tulleet esille rantakivikosta ja kvartsi-iskokset on poimittu pienen hiekkaisen alueen kohdalta.
Vuoden 2020 inventoinnissa ei tehty uusia muinaisjäännöksen luonnetta tai laajuutta täsmentäviä havaintoja.

Lörönlampi (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Syväysjoen varressa olevan Lörönlammen pohjoisrannalla olevien kahden pienen niemekkeen alueella. Maaperä niemekkeiden alueella on hienoa hiekkaa, ympärillä on suomaata. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä. Kohteissa on myös matalina painaumina maastossa näkyviä asumuksenpohjia. Rannalla on havaittu olevan useita tulisijan pohjia

Petkeljärvi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Petkeljärven kansallispuiston pohjoisrajalla, Petkeljärven länsirannalla. Kansallispuiston opaskeskukseen vievältä maantieltä eroaa puiston pohjoisrajalla rantaani johtava polku. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille polun kohdalta rannasta sekä tästä noin 150 m kaakkoon olevan pienen lahden rannalta.
Kohde tarkastettiin vuoden 2021 inventoinnissa. Löytöpaikka on hiekkarantaa, jota tarkasteltiin koordinaattipisteiden osoittaman löytöpaikan ja muinaisjäännösrekisterin kuvauksessa olevan pienen lahden välillä. Rantatörmä on löytöpaikan kohdalla lähes viisi metriä korkea, mutta madaltuu etelään päin. Mitään asuinpaikkaan viittaavaa ei havaittu. Metsän puolella maasto on pinnaltaan ehjää lukuun ottamatta löytöpaikan kohdalla olevia polkuja ja ajouraa, näistäkään ei havaittu asuinpaikan merkkejä ja asuinpaikan etsiminen tältä alueelta vaatisi systemaattisen koekuopituksen. On myös mahdollista, että eroosio on kuluttanut pois hiekkatörmässä tai sen juurella olleen asuinpaikan. Kohteelle ei nykytietojen perusteella voi tehdä aluerajausta.

Ryökkylä Viikatekivi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mekrijärven ja Kätkäjärven välisen niemen luoteisosassa olevalla pellolla on asuinpaikka, josta on löytynyt mm. keramiikkaa ja sormus. Vuoden 2020 inventoinnissa ei tehty kohteen luonteesta tai laajuudesta kertovia havaintoja. Muinaisjäännöksen aluerajaus on topografiaan perustuva arvio.

Mekrijärvi Riihisärkkä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Riihisärkkä-nimisellä peltorinteellä on asuinpaikka, josta on löytynyt keramiikkaa. Kohde sijaitsee n. 300 m luoteeseen Lukansuo 2 asuinpaikasta ja 400 m länteen Kalmistoloson ortodoksikalmistosta. Sissolan talon itäpuolella on esihistoriallinen(?) kuppikivi (Ilomantsin esih. kohde nro 40).
Vuoden 2020 inventoinnissa paikalla todettiin koivulle istutettu pelto, jota ei kuitenkaan tutkittu tarkemmin. Kohteen aluerajaus on alueen topografiaan perustuva karkea arvio.
Mekrijärveä pidetään Ilomantsin toiseksi vanhimpana kylänä - se on muodostettu viimeistään 1400-luvun puolivälissä. Mekrijärven lääni kuului Novgorodin arkkipiispalle ennen vallan siirtoa Moskovaan. Koitereen kaikki kylät kuuluivat Mekrijärven alaisuuteen. Väkiluku väheni 1600-luvulla ja vuosisadan lopulla luterilaiset asuttivat kylän. Ortodoksit pakenivat 1700-luvun alussa, mutta väkeä palasi kuitenkin vähitellen takaisin.

Mekrijärvi Lukansuo 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Koitajoen ja Mekrijärven välisellä, Lukansuon koillispuolisella pellolla on asuinpaikka, josta on löytynyt piitä ja keramiikkaa. Sijaitsee n. 300 m luoteeseen Lukansuo 1 asuinpaikasta ja n. 200 m länsilounaaseen Kalmistoloson ortodoksikalmistosta.
Vuoden 2020 inventoinnissa paikalla todettiin koivulle istutettu pelto, jota ei tutkittu tarkemmin. Kohteen aluerajaus on alueen topografiaan perustuva karkea arvio.
Mekrijärveä pidetään Ilomantsin toiseksi vanhimpana kylänä - se on muodostettu viimeistään 1400-luvun puolivälissä. Mekrijärven lääni kuului Novgorodin arkkipiispalle ennen vallan siirtoa Moskovaan. Koitereen kaikki kylät kuuluivat Mekrijärven alaisuuteen. Väkiluku väheni 1600-luvulla ja vuosisadan lopulla luterilaiset asuttivat kylän. Ortodoksit pakenivat 1700-luvun alussa, mutta väkeä palasi kuitenkin vähitellen takaisin.

Mekrijärvi Lukansuo 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Koitajoen ja Mekrijärven välillä, Lukansuon itäpuolisella pellolla on asutuksen jälkiä: keramiikkaa, kuonaa ym. Kohde sijaitsee n. 300 m kaakkoon Lukansuo 2 asuinpaikasta ja n. 400 m etelään Kalmistoloson ortodoksikalmistosta.
Vuoden 2020 inventoinnissa kohteessa todettiin koivulle istutettu vanha pelto, jota ei tutkittu tarkemmin. Tämän vuoksi kohteen aluerajausta on pidettävä topografiaan perustuvana karkeana arviona.
Mekrijärveä pidetään Ilomantsin toiseksi vanhimpana kylänä - se on muodostettu viimeistään 1400-luvun puolivälissä. Mekrijärven lääni kuului Novgorodin arkkipiispalle ennen vallan siirtoa Moskovaan. Koitereen kaikki kylät kuuluivat Mekrijärven alaisuuteen. Väkiluku väheni 1600-luvulla ja vuosisadan lopulla luterilaiset asuttivat kylän. Ortodoksit pakenivat 1700-luvun alussa; väkeä palasi kuitenkin vähitellen takaisin.

Kivilahti Hyökönlahti (Asuinpaikat)
Historiallinen; Hyökönlahden länsirannan pellolla on jälkiä asuinpaikasta ja mahdollisesta raudanvalmistuksesta; paikalta on löytynyt rautakuonaa, keramiikkaa ym.

Mutala (167010001) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kurapuron suulta noin 150 m pohjoiseen, Pielisjoen länsirannalla, Mutalantie 18 puutarhassa pihakaivon eteläpuolella.
Asuinpaikan löytökerros on noin 1 m syvyydellä. C 14 -ajoitus (Hel-428) asuinpaikalta on 7160 +- 250.

Siihtala (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kurapuron länsirannalla, Nurmeksen tien ja rautatien välillä. Asuinpaikka-alue on havupuuta kasvavaa kangasta, jonka eteläosassa on metsittynyt hiekkakuoppa. Alueella on todettu olevan tulisijoja ja kivikautisia löytöjä 2–4 m syvyydessä. Kohde on hautautunut Muinais-Saimaan tulvahiekkakerrosten alle.
Asuinpaikka-aluetta on tutkittu kaivauksin kahdesti (149m² vuonna 1979 ja 24 m² vuonna 2003). Asuinpaikalta löydetty palanut luu on radiohiiliajoitettu noin 7700–7550 eaa. (8560±75 BP, Hela-772) ja asuinpaikan yläpuolella havaittu tulvahiekan alle hautautunut vanha turvekerros noin 4850–4550 eaa. (5810±150 BP).

Ranta-Mutala (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee puistossa, joka rajautuu etelässä Pielisjokeen, pohjoisessa Ranta-Mutalantiehen ja idässä Sorsantiehen. Noin 50 m Pielisjoesta pohjoiseen ja noin 100 m Sorsantien länsipäästä länteen, 80 m mpy korkeuskäyrän kohdalta löytyi inventoinnissa asbestisekoitteista keramiikkaa, pii-iskos, kvartsi-iskos sekä palanutta luuta. Alueella on loivia painanteita, jotka saattavat liittyä paikalta purettuihin rakennuksiin. Puistossa maanpinta oli paikoitellen kulunut polkujen kohdalta ja tällaisesta paikasta löytyivät myös asuinpaikkalöydöt. Maaperä kohteessa on hienoa hiekkaa, ja kasvillisuus on sekametsää.

Iiksenjoki itäranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Iiksenjoen itärannan pellolla, noin 15 m etäisyydellä joenrannasta. Löytöjä, kvartsi-iskoksia, tuli pellolta noin 200 m matkalta joen rannan suuntaisesti. Pelto viettää loivasti etelään, sen sijaan rantatörmän reuna viettää jokeen jyrkästi. Maaperä on hienoa savensekaista hiekkaa.
Iiksenjoen vastakkaiselta rannalta on löytynyt Ilomantsin tyypin kirves (KM 21442) Joensuu 7 Iiksenjoenranta -kohteesta. Läheisen talon omistaja kertoi, että Iiksen joesta on nostettu ruopattua maa-ainesta joenvarren pelloille.

Siihtala 4 (Hautapaikat)
Kivikautinen; Punamulta-alue sijaitsee Pielisjoen länsipuolella olevan Siihtalan kaupunginosan puistossa, Raatesuolta virtaavan Kurapuron länsipuolella, valtatien 6 pohjoispuolella. Kurapuron uomaan sortuvalta hiekkakuopalta löytyi inventoinnissa noin 14 x 3 m kokoinen punamulta-alue. Punamulta alueen päällä on erittäin ohut turvekerros, minkä alla on 1-3 cm paksu, huuhtoutunut hiekkakerros. Punamultakerroksen paksuus vaihtelee 10-20 cm:n välillä. Sen alapuolella on puhdas hiekka. Hiekkakuopan reunalta, punamullasta, havaittiin myös yksi kvartsi-iskos. Maaperä kohteessa on hienoa hiekkaa. Kohteesta kaakkoon kulkevan polun varrella, noin 27,5 m ja 37,5 m etäisyydellä oli rautapitoista maata.
Alueen kasvillisuus on pääasiassa kuivaa mäntykangasta, mutta Kurapuron uomassa ja sen reunamilla kasvaa myös runsaasti nuoria lehtipuita ja pensaita. Kohteen pintamaa hiekkakuopan reunalla on kulunut, sillä paikassa yhtyvät useat kankaalta ja Kurapuron uomasta tulevat polut.
Siihtalan kivikautinen asuinpaikka (Joensuu 2 Siihtala 1) sijaitsee punamulta-alueesta noin 100 m lounaaseen, ja rautakirveen KM 16945 löytöpaikka (irtolöytö: Joensuu 3 Siihtala 2) noin 400 m etelään. Siihtalasta on myös löytynyt riipushioin PKM 1832 Pielisjoen rannalta, mutta sen tarkkaa löytöpaikkaa ei ole tiedossa.

Kukkosensaari/Kuhasalo (Hautapaikat)
Historiallinen; Kukkosensaari, entinen Kuhasalo on Pielisjoen suussa sijaitseva Pyhäselkään pistävä niemi, joka sijaitsee Joensuun Penttilän kaupunginosassa. Kuhasalossa sijaitsi 1500-luvulla puinen ortodoksiluostari sekä ortodoksikalmisto. Perimätiedon mukaan luostarirakennus on sijainnut Kuhasalossa vanhan lehmuksen kohdalla, noin 200 m Luostaritiestä länteen. Kyseisellä paikalla on nyt ortodoksisen seurakunnan muistomerkki. Luostari autioitui sotien aikana, ja vuoden 1618 maakirjojen jälkeen sitä ei enää mainita asiakirjoissa.
Vuoden 2001 inventoinnissa ortodoksikalmiston paikka saatiin paikallistettua kahden tilan alueelle (9:51 ja 9:52). Kalmiston sijainnin määrittämisessä oli apuna Pentti Lavikainen, joka kertoi talon (tila 9:51 päärakennus) vanhan kaivon ja perunakuopan luota löytyneen ihmisen luita. Nämä kohteet sijaitsevat päärakennukseta länsilounaaseen. Mikäli kalmisto on ulottunut talosta etelään päin, paikalla pitkään jatkunut peltomuokkaus on todennäköisesti tuhonnut hautaukset. Maaperä kohteessa on moreenia, kasvillisuus koostuu lehtipuuvaltaisesta metsiköstä.

Vuokko Pyötikkö (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kojonniemen etelärannalla, Laajalahden pohjukassa. Kalmisto, jonka ympärillä on luonnonkivistä koottu aita, sijaitsee harvaa mäntymetsää kasvavalla korkealla niemellä. Aitauksen sisällä on kolme restauroitua, taitekattoista, hirsikehikkoista talohautaa ja kolme alkuperäisessä tilassaan olevaa lahonnutta ja painunutta hautaa. Kalmistoon on haudattu vanhauskoisia munkkeja, joiden luostari on todennäköisesti sijainnut nykyisen Pyötikön talon paikalla. Kirkon paikan arvellaan olleen luostarirakennuksessa (Maarit Lönnberg 1973:14).

Ahmovaara Kaakkuri (Taide)
Historiallinen; Keskellä Ahmovaaran kylään kuuluvaa metsää, suon laidassa on suuri, laakea kivi, jonka pintaan on hakattu nimikirjaimia ja vuosilukuja. Kiven koko on noin 250 x 200 cm. Kivi sijaitsee Kalmovaaran pohjoispuolella olevan suon reunassa, Harivaarasta Kolille johtavan kylätien länsipuolella, Kaakkurin talosta noin 800 m länteen.
Kiven pohjoislaitaan on hakattu ympyrä, jossa on vuosiluku 1621 ja nimikirjaimet OJ. Kiven päällä, sen itäpäässä on vinoneliö ja sen sisällä neliö, jossa on vuosiluku 1889 ja kijaimet IP. Lisäksi neliön sisälle on hakattu pienemmät kirjaimet ET ja PL sekä ulkopuolelle, vinoneliön sivuun sana Juhp. Vieressä on pieni neliö, jonka sisällä ovat vuosiluku 1911 ja kirjaimet PL. Kiven kaakkoisnurkassa ovat nimikirjaimet IL. Keskellä kiveä on kaksi H-kirjainta.
Näyttää siltä, että vanhemmat hakkaukset ovat melko suuria, leveitä ja matalia; nuoremmat ovat pieniä, kapeita ja syviä (Maarit Lönnberg 1973:15).
Vuoden 2006 inventoinnissa paikkaa yritettiin etsiä siinä kuitenkaan onnistumatta.

Kiikkusärkän tienhaara (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Paljakantien länsipuolella muinaisella rantaterassilla, Kiikkusärkän taloon johtavan tienhaaran pohjoispuolella. Maaperä on hiekkaa. Ympäristössä ei ole näkyvissä muita kuoppia - hauta on ilmeisesti vanhempaa, keskusäiliöllistä tyyppiä. Tervahauta sijaitsee kivikautisen asuinpaikan Kiikkusärkkä 176010004 alueella.

Vihtasuo Tervapuro (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Vihtasuolla, Tervajärveen laskevan Tervapuron pohjoisrannalla. Tervahauta on varsin suuri, halkaisijaltaan n. 20 m ja sen juoksutusaukko on kaivettu Tervapuroon johtavaan raviiniin. Juoksutusaukon laidoilla on muutamia pienempiä kaivantoja. (Tervahaudasta noin 30 metriä etelään on kuopanne, jonka halkaisija on noin kolme metriä. Paikallisen asukkaan mukaan kyseessä on kuoppa, josta alueen asukkaat ovat hakeneet salaa hiekkaa muuraus- ja rappaustöihin. Hiekkaa on haettu ainakin 1930 -luvulla, jolloin informantti on isänsä kanssa liikkuessaan nähnyt tuoreet kaivuu jäljet kuopassa).

Mökkiniemi (176000017) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Mökkiniemi sijaitsee Ylemmäisenjärven etelärannalla, Vepsänjoen suusta n. 200-300 metriä länteen. Alueella on tervahauta ja kaksi kuoppaa, luultavasti hiilihautoja. Hiilihaudat ovat alueen halki kulkevan polun pohjoispuolella, aivan polun vieressä, toisistaan n. 10 m päässä. Haudat ovat soikeahkoja, n. 1,5 m syviä ja kooltaan n. 2,5 x 1,5 m. Molempien ympärillä on matala valli. Tervahauta sijaitsee edellisistä kaakkoon, polun eteläpuolella. Se on halkaisijaltaan vallien kera n. 10 m ja syvyys on n. 1,5 m. Yhdellä reunalla on näkyvissä juoksutusaukko.
Tarkastuksessa 20.8.2007 havaittiin mahdolliset hiilikuopat, syvyys kuitenkin noin metrin. Niiden lähellä sijaitsevaa tervahautaa ei kuitenkaan havaittu.
Alueella on näiden kahden hiilikuopan lisäksi viisi muuta kohdetta: kaksi hiilimiilua ja kolme resenttiä, sammaloitunutta kuoppaa, jotka ovat pitkänomaisia rouhaisuja.
Suuremman hiilimiilun halkaisija on noin 10 m ja sen ympärillä on kapea oja. Miilu on pyöreä kumpu, korkeus arvioilta reilu puoli metriä. Aivan suuremman miilun ojassa kiinni on pienempi, pyöreä kumpu, jonka halkaisija on noin 5 m.

Riihisärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Niinilammesta Vuokonjärveen laskevan Salakkapuron niskan luoteispuolella, vanhan Joensuu-Kajaani -maantien varrella. Paikka on korkea ja melko jyrkkärinteinen mäki, jonka maaperä on yläosassa hienoa hiekkaa, mutta muuttuu alaosassa vähitellen saveksi.
Mäen laella olevan Salakkapuron talon eteläpuolella pihapiirissä on sauna, jota ympäröivästä pellosta on löydetty useita kiviesineitä (KM 3133:6-10). Lisäksi paikalla kerrotaan olleen vanhan raudanvalmistuspaikan.
Oiva Keskitalo vuonna 1969 tekemän tarkastuskäynnin yhteydessä löytänyt kvartsi-iskoksia talon kaakkoon, etelään ja lounaaseen viettäviltä pelloilta.
Maarit Lönnbergin inventoinnin aikana vuonna 1973 pellot olivat jääneet pois viljelyksestä ja kasvoivat korkeaa heinää. Vuoden 2006 inventoinnissa peltojen todettiin kasvavan heinää.

Mietinlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Vinkarinniemeen johtavalta tieltä erkanevan mökkitien varressa, Mietinlahden länsirannalla, Huutokallio-nimisen harjanteen kaakkoispäässä. Mökkitien leikkauksesta, koekuopasta sekä harjanteen rinteen paljastumasta on kerätty kvartsi-iskoksia. Tien leikkauksessa on havaittu myös palaneita kiviä. Ympäristöstään poiketen maaperä on asuinpaikan kohdalla hiekkaa, eikä siinä ole suurempia lohkarekiviä. Löytökorkeuden perusteella asuinpaikka saattaa olla mesoliittinen.

Kytökorpi (176010003) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Hämälänkorvessa, Mikkolan talosta 300 m itäkoilliseen, samaan suuntaan johtavan tien varressa. Tien pohjoispuolella olevan hiekkakuopan seinämästä on poimittu kvartsi-iskoksia. Löytökorkeuden perusteella asuinpaikka on mesoliittinen.

Kiikkusärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikka sijaitsee Kannaksenkylässä, Paljakantien varrella, Kiikkusärkän talon ympäristössä. Louhikkoinen harjanne laskee pohjoisluoteeseen talolle päin ja n. 60-70 metriä ennen talolle johtavan tien risteystä maaperä muuttuu harjanteessa hiekkaiseksi. Asuinpaikkalöytöjä - kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta - on kerätty hiekka-alueelta tienleikkauksista ja metsänaurausalueelta, n. 110-117 mmpy korkeudelta (löytöalue 1). Löytöalueen pituus on 200 metriä tien suuntaisesti ja leveys 70 metriä tien itäpuolella. Kiikkusärkän talon eteläpuolen pellosta on 1940-luvulla löydetty kivikirves ja talon pohjoispuolen perunapellosta on myös tavattu asuinpaikkalöytöjä, n. 107-108 mmpy korkeudella. Ylempi asuinpaikka on mesoliittinen, alemmalta asuinpaikalta löydetty kirves kuulunee kampakeraamiseen aikaan. Asuinpaikan alueella sijaitsee myös tervahauta Kiikkusärkän tienhaara 176000015.

Nauriskorpi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kannaksenkylässä, Nurkkalan ratsutilalle johtavalta tieltä erkanevan metsäautotien/ratsupolun varrella, Nauriskorven länsipuolella olevalla harjanteella. Kvartsi-iskoksia on kerätty polun pinnalta n. 80 m matkalta. Topografian perusteella asuinpaikka-aluetta lienee muuallakin kuin polun varrella - luultavasti 114-118 mmpy korkeudella harjanteen etelä- ja länsisivuistoilla. Asuinpaikkalöydöt ovat suurinpiirtein samalla korkeudella kuin asuinpaikan Juuka 3 Kiikkusärkkä ylemmän osan löydöt. Asuinpaikka on mesoliittinen.

Retuniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Retuniemen Hiekkaniemeen johtavan metsäautotien varrella, Retuniemen rauhoitetusta karsikkomännystä 200 m etelään. Kvartsi-iskoksia on kerätty metsäautotien pinnalta ja metsäaurausvaoista. Vuoden 2006 inventoinnissa metsäautotietä ja aurausvakoja ei ollut enää havaittavissa.

Anttila (176010007) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Anttilan asuinpaikka sijaitsee Larinsaaressa, Kosulansalmen pohjoispuolella. Löydöt on kerätty pellolta, Anttilan tilan päärakennuksesta noin 50 m etelään. Löytöjä on noin 50 x 50 m kokoisella alueella, pääasiassa jyrkähkön peltotörmän alapuolella.

Niemelä (176010008) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Niemelän asuinpaikka sijaitsee Pielisestä Vuokonjärveen laskevan Vuokonjoen pohjoisrannalla, Pekkalanlahden pohjoispuolella. Löydöt on kerätty pellosta.

Nevala (176010009) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisestä Vuokonjärveen laskevan Vuokonjoen pohjoisrannalla. Löytöjä on kerätty Nevalan talon lounaispuolisilta, kynnetyiltä pelloilta, n. 20 x 80 m kokoiselta alueelta. Alue vaikuttaa myöhempien havaintojen perusteella laajemmalta.

Halola (176010010) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisestä Vuokonjärveen laskevan Vuokonjoen pohjoisrannalla, Pellonpään talon eteläpuolisilla peltoalueilla. Löydöt kerättiin noin 100 x 40 m kokoiselta alueelta. Mahdollisesti asuinpaikka liittyy kohteeseen Nevala (176010009).

Kuivaniemi (176010011) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Keski-Vuokossa, Kuivaniemen talosta n. 70 m koilliseen, tien varressa. Löydöt on kerätty perunapellosta.

Raatosärkkä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Raatosärkkä-nimisen metsäalueen eteläpuolella, Pielisestä Vuokonjärveen laskevan Vuokonjoen luoteisrannalla. Alue on peltoa. Raatosärkällä on perimätiedon mukaan ortodoksikalmisto.

Vuokonjoki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisestä Vuokonjärveen laskevan Vuokonjoen länsirannalla, itään laskevalla peltorinteellä, Keski-Vuokkoon johtavan tien eteläpuolella. Löydöt on kerätty avoimelta peltosaralta usean kymmenen metrin matkalta laskevalla rinteellä.

Mäkelä (176010014) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Juntulankylässä, Mäkelän talon pohjoispuolella. Löydöt on kerätty pieneltä peltosaralta, Mäkelän talosta n. 60 m pohjoiseen aivan pellon päästä, tien vierestä.

Härkinpuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Nunnanlahteen laskevan Härkinpuron pohjoisrannalla, lahden ja puron välillä olevalla leveällä peltoniemekkeellä. Löytöjä on kerätty Eevikkalan talosta noin 80-120 m länteen noin 105 mmpy korkeudella olevalta alueelta.
Vuonna 2004 tutkittu valtatie 6:n siirron johdosta 23 neliömetrin laajuinen alue.

Lahtela (248010001) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Punkaharjun rajalla, pienen Pitkäjärven luoteispäässä järven länsirannalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille Lahtelan talon länsipuolelta, viljelyspellosta.

Sirnihta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sirnihtasta koilliseen, Ruokkeenniemeen pistävän pienen Ruokkeenlahden pohjoisrannalla. Alue on mäntykangasta. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille pienen hiekkakuopan reunoilta.
Iso-Sirnihtan saari on kooltaan noin 300 x 90 m ja muodoltaan "kolmikolkkainen". Lounais- ja koillisosa ovat suippoja särkkiä ja pohjoiskolkka näitä tylpempi. Saaren alueella voidaan erottaa useita Suursaimaan ja Saimaan muinaisten vaiheiden muodostamia rantatörmiä. Saaren kaakkoissivulla rantatasanne rajoittuu törmään, jonka törmän tyven korkeus on 76,7 m mpy. Koillispäässä sen korkeus on lähes olematon. Lounaaseen päin mennessä korkeus kasvaa tasaisesti niin, että se saaren keskivaiheilla on noin 2 m ja lounaisosassa yli 3 m. Lounaiskärkeä lähestyttäessä törmä jälleen madaltuu. Saaren muilla sivuilla rantatasanne rajoittuu vaatimattomaan rantavalliin tai törmän tapaiseen. Etenkin saaren koillispäädyssä, mutta myös luoteis- ja länsisivuilla erottuu edellä mainitun törmän takana toinen vanhempi, kasvillisuuden jo täysin peittämä vähäinen ja heikosti havaittavissa oleva törmä. Tämän törmän korkeus on 77,5 m mpy. Saaren koillispäädyssä on lisäksi havaittavissa törmä, jonka tyven korkeus on 78,3 m mpy. Edellä mainittujen lisäksi on saaren itäosassa törmä 79,35 m mpy korkeudella.
Asuinpaikka-alueella on neljä, matalaa ja pyöreää asumuspainannetta, jotka ovat halkaisijaltaan 3-4 m. Lisäksi saaren alueelta on todetty 3 röykkiötä, jotka ovat sammaloituneita, noin 0,5 m korkeita ja halkaisijaltaan 2,5-4 m.
Asuinpaikka-alueetta on tutkittu 46 m².

Ruokkeenlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sirnihtasta koilliseen, Ruokkeenniemeen pistävän pienen Ruokkeenlahden pohjoisrannalla. Alue on mäntykangasta. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille pienen hiekkakuopan reunoilta ja harjun päältä, n. 100 m hiekkakuopasta pohjoiseen.
Vuoden 2023 inventoinnissa todettiin löytökeskittymä (kvartsi-iskoksia, palanutta luuta ja likamaata) Kaunisniementien varresta, noin 56 metrin päässä hiekkakuopan länsipuolella.

Pirunpöytä (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Pirunpöytä sijaitsee Hummovaaran kylässä, Kainulan talosta noin 400 m itäkoilliseen. Hummovaaran korkeimmalla kohdalla on Kainulan taloryhmä, jossa Lönnrot kävi ensimmäisellä runonkeruumatkallaan. Vaaran huipulla on suurikokoinen yksinäinen petäjä, jota nykyisin nimitetään Lönnrotin petäjäksi. Pirunpöytä sijaitsee tästä petäjästä noin 0,5 km itään, alueella kulkevan polun eteläpuolella, alavalla kuusikkomaalla. Pirunpöydäksi kutsuttu kivi on yläpinnaltaan tasainen maakivi. Se on noin 2 x 2 m ja maanpinnan yläpuolella näkyvältä osaltaan noin 0,5 m korkea. Sen pöytämäisellä yläpinnalla on noin 80 matalaa, pyöreää uhrikuoppaa, josta ainakin kolme paria ns. juoksutusuralla toisiinsa yhdistettyjä. Kuoppien halkaisija on 3-8 cm.
Kuoppien kerrotaan syntyneen siten, että "piru keskiyöllä tanssi kivellä ja sen kaviot painoivat kiveen kuopat".

Kainula (248010005) (Kultti- ja tarinapaikat)
Rautakautinen; Kuppikivi, jossa on kaksi kuppia, sijaitsee Kainulan talon pihan keskellä. Kuppikivi on hyvin matala, pihanurmeen lähes peittynyt kivi.
Vuoden 2004 inventoinnissa todetaan, että Kainulan isäntäväen mukaan kuppikivi olisi kadonnut jo 1960-luvulla pihan raivauksessa.

Vanhanpaikan kallio (Kultti- ja tarinapaikat)
Rautakautinen; Kuppikivikallio, jossa on 10 kuppia sijaitsee Kainulan talon luona olevasta Lönnrotin petäjästä noin 300 m etelään. Alue on nykyisin tiheää pensaikkoa ja paikalle on kasattu pelloista raivattuja kiviä.

Naukkarila (248010007) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ruokkeenniemen tyvestä länteen pistävän Pellavaniemen etelälaidassa, Naukkarilan talosta noin 200 m länsilounaaseen. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille kesämökkien kohdalta vanhan rantatörmän yläpuolelta, peltorinteestä ja metsikköalueelta.

Piilopirtti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Villasenjärven koillisrannalla, kantatiestä nro 71 noin 1,5 km:n päässä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille talon pellosta ja pihapiiristä noin 50 m:n päästä rannasta.

Suurikylä Myllyjoki (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Kohde sijaitsee Puruveden Ruokkeenniemen ja Pellavaniemen kainalossa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille Suurenkylänlahden itäpuoliselta peltoalueelta, noin 350 m rannasta ja noin 100 m Myllyjoesta, Imatra-Joensuu -maantien länsipuolelta. Hieta- hiekkapitoiselta pellolta on löydetty karjalaista keramiikkaa, piitä, kvartsia, liitunpiipun katkelma sekä rapautuneita kiviä

Suurenkylänlahti 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Historiallisen ajan asuinpaikka sijaitsee Purujärven rannalla, Ruokkeenniemen ja Pellavaniemen kainalossa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille Suurenkylänlahden itäpuoliselta peltoalueelta, Imatra-Joensuu -maantien länsipuolella. Paikalta on järven rantaan 50-100 m ja kaakkoispuolella virtaavaan Myllyjokeen noin 250 m. Hieta-hiekkapitoisen ja länteen, rantaan päin loivasti viettävän pellon pinnalla on havaittu myös rapautuneita kiviä.
Suurenkylän ortodoksikalmisto (mj. rek. nro 1000 00 6174) sijaitsee alla sadan metrin päässä asuinpaikasta eteläkaakkoon.

Suurenkylänlahti 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puruveden rannalla, Ruokkeenniemen ja Pellavaniemen kainalossa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille Suurenkylänlahden itäpuoliselta peltoalueelta, rannasta noin 150-200 m ja kaakossa virtaavasta Myllyjoesta 50-100 m:n päästä, Imatra-Joensuu -maantien länsipuolelta, loivasti kohti järven rantaa viettävältä pellolta. Maaperä alueella on hiesu-hiekkapitoista.

Kirkonkylä Kerelin kalmistopelto (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Kesälahden kirkonkylän alueella, Puruveden kaakkoisosassa, Syvälahden ja Hirvolanlahden välisellä peltoalueella, Kerelin talosta noin 250 m koilliseen, Syvälahden itärantaa pitkin kulkevan metsäautotien päässä olevalla kumpareella, osin pellon ja osin metsän kohdalla, noin 60 x 90 m kokoisella alueella.
Pellolta kerrotaan löytyneen ihmisen luita ojituksen yhteydessä. Kalmistopellosta on maininta myös J. Maukosen kihlakuntakertomuksessa vuodelta 1879. Mäntyä kasvavan metsän puolella on havaittu kaksi rinnakkain olevaa itä-länsi -suuntaista, noin 2 x 0,7 m kokoista ja 0,2 m syvää hautapainannetta kahden metrin päässä toisistaan. Näistä painanteista noin 4 metrin päässä, alarinteessä erottuu kaksi muuta vastaavanlaista, hieman epämääräisempää painannetta. Kalmistopellon pohjoispuolella kasvaa haavikko, eikä ole täysin poissuljettua, että kalmisto jatkuisi sinne.
Rannassa (p= 6867 980, i= 3645 380) on havaittavissa levike, jonka kohdalla kerrotaan olleen laivalaiturin.
Kalmiston itäpuolella sijaitsee Kerelinpelto-niminen historiallisen ajan asuinpaikka ja pajan paikka (kohde 1000002372). Kalmistoalueen länsipuolella on Puruvedestä Kerelin niemeen pistävä Syvälahti, joka on vanha satamapaikka. Perimätiedon mukaan paikalla on ollut tsasouna, josta ei nykyisin ole näkyvissä mitään merkkejä.

Aluslampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee noin 440 m luoteeseen Kirkkosärkkien hiekkakuopasta ja metsäautotiestä. Harju, joka kulkee luode-kaakko -suuntaisena Jaakonlammen ja Aluslammen välissä, haarautuu. Lounaishaara päättyy, toinen jatkuu edelleen Jaakonlammen rantaa seuraten. Haarautumiskohtaan muodostuu toisesta päästään suljettu laaksopainanne, jossa maa nousee loivasti harjun rinnettä kohti. Pyyntikuoppa sijaitsee tässä laaksopainanteessa harjun päättyvän lounaishaaran rinteen alaosassa poikittain harjun kulkusuuntaan nähden. Kuoppa on kooltaan 2 x 3,3, metriä ja syvyydeltään 0,4 m.

Kirkkosärkät (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee noin 200 m luoteeseen Kirkkosärkkien hiekkakuopasta ja metsäautotiestä. Kuoppa sijaitsee luode-kaakko -suuntaisen harjun laella noin 100 m harjun kaakkoispäästä. Harjun lounaisrinne nousee loivasti, koillisrinne on jyrkkä. Kuopan koko on 1,2 x 1,0 ja syvyys 0,7 m . Yläreunastaan kuoppa vaikuttaa sortuneen.

Parrikangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Villasenjärven ja Mustalammen välisessä maastossa, noin 400 m Lamminrannan tilanpäärakennuksesta itäkaakkoon, loivan harjun etelärinteessä. Asuinpaikalla on yksi, matalana painaumana maastossa näkyvä asumuspainanne. Se on kooltaan 4,5 x 7,5 m ja syvyydeltään noin 0,3 m.

Kulhanlampi A (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pihlajaniemen koillisosassa, aivan Kerimäen ja Kesälahden rajalla, Kokonkankaan ja Kulhankankaan välissä, Kulhanlammen lounaispuolella. Asuinpaikka-alue sijoittuu harjun koillisreunalla 83-84 m mpy olevan terassin kohdalle. Maaperä terassin alueella on hienoa, kivetöntä hiekkaa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille alueella olevan metsäautotien kohdalta sekä tien länsipuolelta metsä-äestetyn alueen kohdalta. Asuinpaikka jatkunee itäpuolella ehjällä muinaisrantaterassilla.

Kulhankangas A (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pihlajaniemen koillisosassa, Kulhankankaan ja Kokonkankaan muodostaman deltan koillisreunalla, noin 82,5 m mpy olevan terassin harjalla. Terassilla maaperä on etupäässä vähäkivistä hienoa hiekkaa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille metsä-äestetyn alueen kohdalta, jo maatuneista äestysjäljistä.

Kulhankangas B (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pihlajaniemen koillisosassa, Kulhankankaalla, muutamia vuosia sitten metsä-äestetyllä alueella. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille äestysjäljistä.

Kulhankangas C (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppakohde sijaitsee Pihlajaniemen koillisosassa, poikittain harjun kulkusuuntaan nähden nousten noin 81 m mpy terassilta ylös harjun rinnettä aina noin 87 m mpy korkeuteen. Kuopat ovat halkaisijaltaan 3-4 m ja syvyydeltään 30-50 cm. Viisi ylintä kuoppaa sijaitsee kauniissa jonossa noin 15 m välein. Alin kuoppa sijaitsee tästä jonosta noin 50 m pohjoiseen. Neljä ylintä kuoppaa ovat selkeitä pyyntikuoppia. Lähempänä rantaa sijaitsevat kaksi alinta kuoppaa ovat epämääräisempiä ja maastossa huonommin erottuvia.

Kulhankangas D (Asuinpaikat)
Pronssikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pihlajaniemen koillisosassa, Kulhankankaalla. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille hyvin pieneltä alueelta umpeenkasvaneen metsäautotien kohdalta. Kaikki saviastian palat ovat ilmeisesti peräisin samasta paikalleen hajonneesta astiasta.

Kulhankangas E (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pihlajaniemen koillisosassa, Kulhankankaalla, rannassa kulkevan tien länsipuolella. Asuinpaikka-alue on muutamia vuosia sitten metsä-äestetty. Maaperä alueella on pehmeää, hienoa hiekkaa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille metsänäestysjäljistä.

Kulhankangas F (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pihlajaniemen koillisosassa, metsittyneen metsäautotien luoteispuolella. Asuinpaikka-alue on muutamia vuosia sitten metsä-äestetty. Löydöt ovat tulleet esille yhdestä äestyskohdasta, jossa maaperä oli voimakkaasti tummanpunaiseksi värjääntynyttä hiekkaa.

Kulhankangas G (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Pihlajaniemen koillisosassa, Kulhankankaalla, kohteesta Kesälahti 50 Kulhankangas F noin 90 m itään. Alue on muutamia vuosia sitten metsän avohakkuun jälkeen äestetty. Rautakuonaa on tullut esille äestysjäljestä.

Hiidenlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puruveden Suurenkylänlahden eteläpuolella olevan Hiidenniemen kaakkoisosassa, Hiidenlahden pohjoisrannalla. Asuinpaikalla on asumuspainanne kapealla muinaisrantaterassilla. Löytöjä on tämän terassin lisäksi myös alemmalta terassilta. Paikalla kasvaa ryteikköistä kuusimetsää ja tiheää mäntymetsää.

Villala Ristimäki (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Villasenjärven ja Puruveden välisellä kannaksella, Villalan kylätaajaman lounaisosassa, Pennanlanlahden rantaan vievän tien itäpuolella, vanhan hiekkakuopan ympärillä. Hiekkakuopan pohjois- ja itäpuolella on havaittu useita hautapainaumia. Kalmisto saattaa ulottua hiekkakuopan itäpuolella noin 100 m päähän hiekkakuopasta, pohjoisessa kymmenien metrien päähän. Lännessä ja etelässä kalmisto rajautuu kylä- ja tilustiehen. Paikalla on saattanut olla myös tsasouna. Villalan kylän kautta kulkevan vanhan paikallistien itälaidalla olevan hiekkakuopan reunoilta tiedetään kerätyn ihmisluita. Ilmeisesti kalmiston keskeisin osa on jo tuhoutunut hiekanotossa. Löydetyt luut on mahdollisesti toimitettu Kesälahden hautausmaalle.

Säynejärvi Koivikkola (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Säynejärven itäpuolella olevalla pellolla Koivikkolan tilan päärakennuksen länsipuolella. Paikalta on järven rantaan noin 700 m, mutta luoteispuolella olevaan Huotarinlammelle vain noin 150 m. Pellolla on kaksi löytökeskittymää, joista pohjoisempi sijaitsee pienellä kumpareella vanhan ladon lounaispuolella. Keskittymä on runsaslöytöinen. Toinen vähälöytöisempi keskittymä sijaitsee tästä noin 100 metriä etelään.

Kiermi (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Löytöpaikka sijaitsee Venäjän vastaisella rajalla, Kangasjärven itärannalla.
Löydöt on poimittu etelään ja kaakkoon viettävän rantapellon hiesupitoiselta osalta. Rantaan löytöpaikasta on noin 100 m

Turusenniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikkka sijaitsee Hyypiijärven pohjoisrannalla, sen ja Kiteenjärven välisellä kannaksella. Asuinpaikka on pienellä hiekkaniemellä, jonka maanviljely, eroosio ja Kiteenlahdelle vievä maantie ovat ainakin osittain tuhonneet (asuinpaikka on mahdollisesti kokonaan hävinnyt).

Heikkilä (260010002) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kiteenjärven etelärannalla, sen ja Hyypiijärven välisellä kannaksella. Alue on soraista rinnettä. Löydöt on poimittu seurakunnan Suviranta-nimiselle majalle johtavan tien varrella olevasta viljelysmaasta, joka on noin 30 m kaakkoon alueella olevasta talosta. Tie tekee juuri viljelyspellon kohdalla mutkan ja on osaksi leikattu sorarinteeseen, joten on mahdollista, että asuinpaikka-alue jatkuu rinteessä.

Juurikkasalmi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee aivan Papinniemen kärjessä, Niinikumpu-Juurikkajärvi -maantien molemmilla puolilla. Löytöjä on poimittu talon pihamaalta ja saunan vieressä olevalta kasvimaalta, joka on entistä viljelyspeltoa.

Koivikko (260010004) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koivikon koulutilan päärakennuksesta noin 1 km itään, Lepikonjoen länsirannalla. Alue on vesijättömaata. Varhaiskampakeramiikkaa (tyyliä Ka I:1, KM 13 014) oleva saviastianpala on löydetty 1,2 m syvältä mutahaudasta. Keramiikan löytöpaikasta luoteeseen pellolta on löydetty kvartsia ja palanutta luuta.

Salmela (260010006) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kiteenjärven pohjoisrannalla, Humaljoen suun itäpuolella olevan Potoskavaaran koillispuolella. Asuinpaikka-alue on rannan tuntumassa itäänpäin avautuvalla terassilla. Ympäristöä hallitsee korkea mäki, joka on suuureksi osaksi, etenkin kaakkois- ja etelärinteiltään peltomaana. Laajalla peltoalueella on havaittavissa useita mahdollisia rantaterasseja.

Salmenmäki (260010007) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Kiteenjärven pohjoisrannalla olevan Humalajoen suun tuntumassa olevalla Salmenmäen alueella. Sijainniltaan kohde sijoittuu noin neljän kilometrin päähän Kiteen keskustan koillispuolelle. Alue on pääosin rakentamaton ja asumaton, joskin noin 110 metrin päässä kohteen luoteispuolella sijaitsee vanha metsästysmaja. Asuinpaikan välittömässä läheisyydessä sijaitsee hiekkakuoppa, jonka ympäristöstä kivikautiseen asuinpaikkaan viittaavat kvartsi-iskokset on poimittu. Hiekkakuopan ympäristö on kasvillisuudeltaan lehtomaista, minkä perusteella paikalla voidaan olettaa sijainneen viljelysmaita tai laitumia. Vuoden 1975 maastokartalle alueelle on merkitty niitty.
Vuoden 2020 tarkastuksen perusteella viimeaikainen maanotto on tapahtunut pääosin kivikautisen asuinpaikan aluerajauksen ulkopuolella, lähinnä sen etelä- ja lounaispuolella. Koska kohteen laajuus on tuntematon, ei muinaisjäännöksen vaurioitumista tällä alueella voida kuitenkaan täysin sulkea pois. Kohteen voidaan joka tapauksessa todeta kärsineen vahinkoja vuosikymmeniä jatkuneen maanoton vuoksi. Asuinpaikan laajuuden ja säilyneisyyden määrittäminen vaatinee hiekkakuopan reunoja myötäilevää koekuopitusta tai -kaivausta.

Kytänniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kiteenjärven pohjoisrannalla Kytänniemen päässä, Tohmajärven tiestä noin 400 m kaakkoon. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille hiekkaisesta pellosta, jota ei nykyään enää ole vaan paikalla on talo. Asuinpaikka-aluetta ulottunee myös metsikön puolelle.

Päppäri (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ätäsköjärven länsipuolella, Päppärin talosta noin 350 m itäkaakkoon. Asuinpaikka-alue on hiekkaista peltoa.

Hiekanpää I (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärven Hiekanpäänselän pohjoisrannalla. Alue on hiekkaista rantatörmää ja mäntykangasta. Asuinpaikka on todennäköisesti samaa kohdetta kuin Hiekanpää II- IV (eli Kitee 11, 12 ja 17). Asuinpaikan tuntumassa on kaksi pyyntikuoppaa.

Hiekanpää II (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärven Hiekanpäänselän pohjoisrannalla, Hiekanpää I-kohteesta noin 800 m länteen, rantaan johtavan tien itäpuolella. Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta. Paikalla on ainakin kaksi selvää rantaterassia. Alempi terasssi on sijaitsee niin lähellä nykyistä vedenpintaa, että sen muotoutumiseen ovat vaikuttaneet keväiset jäämassat. Alueelle on rakennettu useita kesämökkejä ja muita rakennelmia. Asuinpaikka on todennäköisesti samaa asuinpaikkaa Hiekanpää I, III ja IV (eli Kitee nrot 10,12 ja 17) asuinpaikkojen kanssa.

Hiekanpää III (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Asuinpaikka ja pyyntikuopat sijaitsevat Pyhäjärven Hiekanpäänselän pohjoisrannalla, Hiekanpää II -kohteesta noin 700 m länsilounaaseen. Alue on hiekkaista rantatörmää ja mäntykangasta, rantaan tuleva tie kulkee asuinpaikan läpi. Asuinpaikka sijoittuu muinaisille niemekkeille. Asuinpaikan keski- ja länsiosassa on 18 pyyntikuoppaa, jotka suurimmassa ryhmässä muodostavat 12 kuopan, osittain parittaisen kaakko-luode -suuntaisen jonon. Suuri osa pyyntikuopista sijaitsee läntisemmästä niemekkeestä luoteeseen loivasti nousevalla kankaalla, jota etelässä rajaa korkea ja jyrkkä rantatörmä.
Itäisempi osa asuinpaikkaa muodostuu löytökohdasta, joka sijaitsee kesämökin pohjoisseinustalla. Heti tämän pohjoispuolella nousee Hiekanpään alueelle tyypillinen parimetrinen rantatörmä.
Asuinpaikka-alueella on myös rännillistä mallia oleva tervahauta. Haudan kokonaispituus on 6-7 m

Lopola (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Enanlahteen laskevan Hiiskoskenjoen itärannalla, Lopolan talon pihamaalla ja pellolla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille Lopolan talon pihamaalta ja hiekkaiselta pellolta. Lisäksi löytöjä on rantasaunan läheltä metsässä olevan pienen hiekkakuopan leikkauksista.

Koivurinne (260010014) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Taanislahteen laskevan Taanisojan länsipuolella, sen suulta noin 1,3 km kaakkoon. Asuinpaikka-alue on hiekkaisella peltokumpareella paikalla sijaitsevien talousrakennusten kaakkoispuolella. Paikalla on aiemmin sijainnut myös asuinrakennus, joka on sittemmin palanut. Osa alueesta on ollut myös peltona.

Kiukuunniemi (Hautapaikat)
Pronssikautinen; Röykkiö sijaitsee Oriveden Enanlahteen pistävän Kiukuunniemen kärjessä kalliolla, kesämökin vieressä. Röykkiö on matala ja osin aikoinaan pengottu.

Hiekanpää IV (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärven Hiekanpäänselän pohjoisrannalla, kohteiden Kitee nro 10 ja 11 (Hiekanpää I ja II) puolivälissä. Alue on hiekkaista rantatörmää ja mäntykangasta
Todennäköisesti koko alue Hiekanpää I:stä Hiekanpää III: een on yhtenäistä asuinpaikkaa (noin 1,7 km pituinen rantavyöhyke, jossa muinaisia niemekkeitä ja lahdenpohjukoita).

Sarvisuo (260010018) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka on Rääkkylään vievän maantien koillispuolella. Maantie on rakennettu muinaisen rantaterassin päälle ja reunalle. Tien lounaispuolella on laaja, tasainen peltoaukea. Asuinpaikka jatkuu yli 700 m:n pituisena, tien suuntaisena särkkämäisenä harjuna aina Rääkkylän rajalle saakka, jossa alkaa Rääkkylä 27 Ylälampi-Sarvisuo -niminen asuinpaikka-alue. Asuinpaikalla on asumuspainanne. Maaperältään harju on vuoroin soraa ja vuoroin hienoa hiekkaa. Metsä on mäntyvaltaista, mutta hakkuiden ja metsänaurauksen jälkeen vesakoitunutta. Harjun lakea ja rinteitä rikkovat lukuisat hiekkakuopat, joista suurimmat ovat Ukonmäen kaakkois- ja etelärinteillä. Ilmeisesti ainoa käytössä oleva hiekkakuoppa on kuitenkin suuri hiekkakuoppa Ukonmäen luoteisrinteessä. Tämä kuoppa on tuhonnut asuinpaikkaa ja erikoisen mäkimuodostuman ulkonäön. Ukonmäki näkyy kauas ja siltä näkee kauas. Sarvisuon asuinpaikalta on vuonna 1996 tutkittu yksi esineetön, pohjoinen-etelä -suuntainen punamultahauta ja vuonna 1993 yksi tulisija. Asuinpaikalle on myös kaivettu ajoittamaton pyyntikuoppa (entinen kohde Sarvisuo 2).

Kyöpelinvuori 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kitee-Rääkkylä maantien koillispuolella, Kyöpelinvuoren eteläisen jatkeen päällä. Löytöjä on poimittu muutaman kymmenen metrin matkalta. Tällä kohdin harju on vain noin 1-6 m leveä. Ilmeisesti suuri osa harjun laen asuinpaikasta on tuhoutunut tienteon yhteydessä, mutta laella on vielä ehjääkin asuinpaikkaa.

Kyöpelinvuori 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Kitee-Rääkkylä -maantien eteläpuolella, Kyöpelinvuoren eteläisimmän päädyn alapuolella, kohdassa jossa harju nousee jyrkästi välittömästi tiestä lähtien. Pyyntikuopat sijaitsevat rinnakkain matalalla rantaosuudella. Toinen kuopista on muodoltaan soikea, kooltaan noin 4 x 2 m ja syvyydeltään noin 1 m. Toinen pyyntikuoppa on pyöreä, halkaisijaltaan noin 2 m ja syvyydeltään noin 1 m.

Kyöpelinvuori 3-4 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kitee-Rääkkylä -maantien koillispuolella, välittömästi tien yläpuolisella muinaisella rantaterassilla, Kyöpelinvuoren eteläisemmän haaran alapuolella. Asuinpaikan rantaterassi on vain noin 10 m leveä, mutta sillä sijaitsee kolme asumuspainannetta. Painanteet ovat matalia ja kooltaan noin 5 x 5 m. Kahteen painanteeseen on tehty koekuopat. Molemmissa kuopissa oli havaittavissa vahva likamaakerros. Löytöinä paikalta on asbestikeramiikkaa, kvartsia ja palanutta luuta. Painanneasuinpaikka on Kyöpelinvuori 3 ja siihen on yhdistetty aiemmin erillisenä kohteena pidetty varhaismetallikautinen asuinpaikka Kyöpelinvuori 4, painanteista joitakin kymmeniä metrejä itään. Löytöjä on tältä kohteelta tien penkasta.

Hietaniemi (260010022) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa, hiilimiilut ja muut kuopanteet sijaitsevat Oriveden Muljunselälle työntyvän pitkän Hietaniemen päässä. Kohteessa on 5 kuoppaa noin 100 m matkalla niemen päässä. Kuopat ovat halkaisijaltaan noin 2 m ja syvyydeltään 50-70 cm. Pyyntikuoppa sijaitsee niemen itäkärjessä, muut kuopat siitä länteen niemessä.

Hiekkakaarre (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Hiekkakaarteen talosta noin 200 m eteläkaakkoon, pitkällä ja kapealla harjulla, joka on pyyntikuoppien kohdalla matalimmillaan.
Pyyntikuoppa 1 on halkaisijaltaan 5 m ja syvyydeltään yli metrin. Sen keskelle on tuotu kiviä ilmeisesti pellolta, joka sijaitsee kuopasta noin 30 m päässä. Pyyntikuoppa epävarma.
Pyyntikuoppa 2 on halkaisijaltaan noin 2 m ja svyydeltään noin metrin. Pyyntikuoppa 3 on halkaisijaltaan noin 2 m ja syvyydeltään noin 70 cm. Tämä kuoppa sijaitsee Hiekkakaarteen talosta tulevan metsäautotien toisella puolella kuin muut kuopat.

Kilolahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee Muljulanselän Kilolahden itärannan niemellä, Rääkkylä-Kitee -maantien lounaispuolella. Kohteessa on yksi pyyntikuoppa, jonka halkaisija on noin 2 m ja syvyys noin 40 cm. Pyyntikuoppa on yhden kesämökin piha-alueella. Kohteessa on myös kaksi hiilimiilua, joista ensimmäisen on kooltaan noin 4 x 3 m ja siinä on hiiltä koekairausten perusteella noin 30 cm syvyydelle. Toinen kuopista on halkaisijaltaan noin 2 m. Kuoppa 1 sijaitsee alueelle johtavan eteläisimmän mökkitien itäreunalla, kuoppa 2 taasen aivan lähellä maantietä.

Salmenkangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Salmenkankaanharjulla, Kyöpelinvuoren ja Ukonmäen välisellä matalammalla osuudella, Rääkkylä-Kitee -maantien pohjoispuolella. Pyyntikuopat on kaivettu harjun laelle vierekkäin siten, että niiden väliin jää harjun korkein kohta. Kahdella kuopalla on katettu käytännöllisesti katsoen koko kulkureitti. Ensimmäinen kuopista on soikeahko ja mitoiltaan noin 3 x 2 m, syvyydeltään noin 70 cm. Toinen kuopista on myös muodoltaan soikeahko, kooltaan noin 4 x 2,5 m ja syvyydeltään noin 50 cm.

Säynejärvi Marttila (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksikalmisto sijaitsee Säynejärven itäpuolella ja Hotari-lammen lounaispuolella, Marttilan talosta noin noin 100 m länteen, pihapiirin länsilaidalla. Paikalta on ulkorakennuksen perustuksia kaivettaessa vuosina 1985-86 löytynyt pääkalloja ja muita ihmisen luita, jotka on haudattu syvemmälle samalle alueelle. Luulöytökohta on pienehkön kumpareen kaakkoon laskevaa rinnettä.

Muljulan kalmisto (Hautapaikat)
Historiallinen; Muljulan ortodoksikalmisto sijaitsee Muljulasta Rasisaloon johtavan tien länsipuolella, korkealla mäellä, jolta avautuvat näköalat Vanhahovin peltojen yli Oriveteen liittyvälle Hovinlammelle (jossa pesivät mm. laulujoutsenet).
Varsinainen kalmistoalue levittäytyy mäen päälle noin 60 x 20 m suuruisena alueena, jonka koillispuolelle laskeutuu jyrkkä rinne ja lounaispuolella taasen on peltoja. Tämä alue on osin rajattu kiviaidoin kolmelta suunnalta. Yhtenäistä aitaa on Vanhahovin pelloille päin, tämä aita on noin 0,5 m korkea ja siinä on selvästi myös pellolta myöhemmin kerättyjä kiviä. Pohjois-koillissivulla on lyhyt pätkä täysin hävinnyttä kiviaitaa; sen ja pitkän aidan välillä jyrkässä luoteisrinteessä on myös pätkä suhteellisen hyvin säilynyttä kiviaitaa. Pitkää pellonvierusaitaa jatkaa edelleen luoteeseen päin kiviaitoja, jotka lienevät suurelta osin oikeastaan peltoraunioita.
Kiviaitauksen sisällä on havaittavissa useita (hauta)kuoppia, joista yksi on varsin suuri ja syvä, mahdollisesti romahtanut ns. kammiohautaus. Alueella on kaksi hautakiveä, joista toinen on pystyssä kalmistoalueen keskellä ja toinen yhden hautakuopan päässä vinoittain pystyssä alueen länsilaidalla. Koillisosassa on pieni, noin 1 x 2 m suuruinen kivilahdelma, mahdollisesti osa jotain rakennetta. Kiviaitauksen ulkopuolella, luoteeseen päin, on kaksi kiviröykkiötä, kooltaan noin 3-4 m ja korkeudeltaan ehkä 60 cm. Röykkiöt ovat kiven- ja maansekaisia.
Kiteen ja Rääkkylän historiassa todetaan, että Muljulan kylä periytyy 1500-luvulle, mutta läänitysaikana 1650-luvulla siitä muodostettiin hovileirin keskus, josta hallittiin Rääkkylää. Muljulan hovileiri muodostettiin todennäköisesti kuudesta savusta, jotka olivat jääneet autioiksi ortodoksiväestöltä muuttoliikkeen aikana.

Kiteenlahti Kalmistola (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Kiteenjärven Kiteenlahden eteläpuolella, Kalmistolan tilan päärakennuksesta luoteeseen, Kiteen kirkonkylältä Kiteenlahteen vievän maantien kohdalla. 1960-luvun lopulla tietä tehtäessä oli sen eteläpuolelta löytynyt luita. Topografian perusteella hautoja voi olla säilyneenä tien molemmin puolin. Löytöpaikka on arvio ja laajuus tuntematon.

Loukunvaara Kalmistonmäki (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Loukunvaaran kylän keskeisessä osassa, Kiteen kirkonkylästä Säyneenkylään vievän tien eteläpuolella, Alapihan talon päärakennuksesta 0,2 km lounaaseen ja kylän koulusta 0,2 km itään. Paikalla kasvaa sekametsää.
Kalmisto on loivasti laskevalla hiekkarinteellä, jota rajaa pohjois- ja itäpuolella kylätie, joka on osittain poistunut käytöstä, eteläpuolella asuinrakennuksen piha. Kalmiston länsipuolella on jyrkkä rinne ja sen alapuolella Kalmistonsuo. Paikalla on muistokivi, johon on kiinnitetty kuparitaulu. Taulussa on teksti: "Tällä paikalla sijaitsi 1500-luvulla ortodoksinen hautausmaa".
Muistokiven eteläpuolella on laajoja, vanhoja hiekkakuoppia, joissa kasvaa puita. Ehjää kalmistoa lienee vain 10 x 10 m alalla, hiekkakuoppien pohjoispuolella, muistokiven luona. Hautakiviä tai painanteita ei ole havaittu.

Kyöpelinvuori 5 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Mahdolliset pyyntikuopat sijaitsevat Salmenkankaalla, Rääkkylän ja Kiteen välisen maantien pohjoispuolella, Kyöpelinvuoren itäpuolella, hiekkaisella mäntykankaalla. Kuopat sijaitsevat Salmenkankaan katkaisevalta toisen maailmansodan aikaiselta panssariesteeltä Kyöpelinvuorelle päin johtavan polun varressa. Kuopat ovat halkaisijaltaan noin 1,5 m, mutta aika matalia. Paikalla on havaittu viisi kuoppaa, joista osa saattaa olla pyyntikuoppia.

Viilniemi (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Mustanselän itärannalla, Viilniemen länsirannalla, hiekkaisella mäntykankaalla. Ensimmäisestä löytökohdasta on löydetty muutama saviastian palanen ja iso kvartsikimpale (KM 29716:1-2). Saviastian palaset lienevät ST-keramiikkaa. Löytökohta sijaitsee Viilniemen rannalla olevalle talolle johtavan tien varren eteläpuolella, vanhalla metsänaurausalueella, jolla on havaittu myös palanutta maata. Toinen löytökohta sijaitsee edellä mainitusta kohdasta lounaaseen, pienen nyppylän rannanpuoleisella rinteellä. Tältä kohdalta on löydetty kvartsi-iskoksia.

Siliänkangas (Asuinpaikat)
Pronssikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärvestä Oriveteen laskevan Karistajanjoen pohjoisrannalla, hiekkaisella mäntykankaalla. Asuinpaikkalöytöjä on metsäautoteiden ja polkujen pinnalta, talon pihamaalta ja hiekkakuopan seinämästä noin 350 metrin pituisella ja lähes 100 metrin levyisellä alueella Karistajanjoen pohjoisrannalla. Lisäksi kankaalla on kaksi mahdollista pyyntikuoppaa.
2019 Kohteessa tehtiin koepistoja ja tarkasteltiin metsäkoneen puunkorjuussa tekemiä maapaljastumia. Koepistojen perusteella kohteen itäosassa, kesämökin itäpuolisella kumpareella on säilynyttä kulttuurikerrosta pintaturpeen alla noin 10-20 cm vahvuudelta. Koepistoista ei kuitenkaan tullut esinelöytöjä. Lisäksi mökin itäpuolisen tien itäreunassa aivan mäen lakialueella oli kaksi kvartsi-iskosta, joita ei otettu talteen. Aivan alueen itäpäässä on yksi pyyntikuoppa, jonka halkaisija on noin kaksi metriä ja syvyys noin 0.4 metriä. Kuopan ympärillä on heikot vallit. Sen päältä on ajettu metsäkoneella, mikä on aiheuttanut rakenteeseen lievän painuman. Kaksi muuta mahdollista pyyntikuoppaa sijaitsevat inventointihavaintojen mukaan vierekkäin mökin itäpuolella mäen etelärinteellä noin 15-20 metriä rannasta ja noin 30 metriä mökistä itään. Kesämökin länsipuolella rantaan menevän tien länsipuolella ei tavattu mitään merkkiä kiinteästä muinaisjäännöksestä. Alueella oli melko taajaan maapaljastumia metsänhakkuun jäljiltä. Maaperä vaihteli hienosta hiekasta moreeniin. Alue oli löydötön, joten sen perusteella kohteen aluerajausta muutettiin tältä osin.

Karistaja (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärvestä Oriveteen laskevan Karistajanjoen pohjoispuolella. Paikka on Siliänkankaalle ja joen rantaan johtavan tien varrella, joesta 400-600 m pohjoiseen levittäytyen pääasiassa tien itäpuolella olevan suuren hiekkakuopan pohjois- ja länsipuolelle.
Löytöjä on poimittu hiekkakuopan reunoilta, tien pientareelta sekä tien molemmin puolin olevilta metsäaurausalueilta. Löytöjä on poimittu eniten hiekkakuopan pohjoisseinämästä, jossa on ollut myös punaista kulttuuri- ja luusilppumaata.
Kuopan reunasta muutama metri pohjoiseen, aivan tien vierellä on ollut kaksi asumuspainannetta, joista ainakin suurempi, kooltaan noin 7 x 7 m, lienee ollut asumuspainanne. Pienempi painanne oli hieman epäselvä, sillä kankaalla joitakin vuosia sitten suoritettu metsänauraus pinnanmuotojen havainnoimista. Auratulta kankaalta on tullut myös runsaasti löytöjä. Lisää löytöjä on poimittu myös auratulta rinteeltä tien länsipuolelta sekä tien reunoilta ja hiekkakuopan muilta sivustoilta.
Asuinpaikan löytymisen jälkeen hiekanotto on jatkunut kuopasta ja keskeiset osat asuinpaikasta, mm. asumuspainanteet, ovat tuhoutuneet. Myös hiekkakuopan laajennusta varten siirretty tie on tuhonnut asuinpaikkaa. Siirretyn tien ja hiekkakuopan välille on jäänyt yksi asumuspainanne, jonka leikkaus on hiekkakuopan reunassa. Kuopan reunoista tulee edelleen runsaasti löytöjä.

Kalliolahti (Kivirakenteet)
Varhaismetallikautinen; Lapinraunio sijaitsee Pyhäjärvestä Oriveteen laskevan Karistajanjoen suulla, Oriveden Enanlahden rannalla, joen pohjoisrannalla. Lapinraunio sijaitsee pienellä, noin 30 x 40 m:n kokoisella kalliokumpareella, joka työntyy länteen Karistajajoen pohjoispuolisella Siliänkankaalla. Lapinraunio on kumpareen korkeimmalla kohdalla, lähellä kumpareen pohjoispuolella olevaa Kalliolahtea. Kumpare kohoaa noin 7 m Orivettä ylemmäksi. Maisema kumpareelta on kaunis.Lapinraunio on kooltaan noin 6 x 6 m; se on matala, korkeudeltaan ehkä vain noin 50 cm. Se on rakennettu kokonaan kalliopohjalle, keskimäärin 20-30 cm halkaisijaltaan olevista kivistä. Lapinraunion pohjoispuolella on ehkä "laatikkomainen" rakennelma, joka on tehty suuremmista kivistä. Rakennelman on kooltaan noin 2 x 2 m. Tämä kiveys on rakennettu ikäänkuin lapinraunion jatkeeksi. Lapinrauniokohde liittyy Karistajanjoen - Enanlahden muinaisjäännöskeskittymään, johon kuuluu lisäksi toinenkin lapinraunio Kiukuunniemessä sekä useita kivi- ja varhaismetallikautisia asuinpaikkoja.

Kallio (260010038) (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Asuinpaikka sijaitsee Haarajärven pohjoispäästä noin 300 m koilliseen. Asuinpaikka-alue on tilan päärakennuksen ja järven rannan väliseltä hiesupitoisella pellolla. Pelto viettää tavallaan tasanteittain lounaaseen järven rantaa kohden.

Suorlahti Pajalahti (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Muljulanselälle pistävien Paksunniemen ja Riuskunniemen välisessä kainalossa, Immolan tilan luoteis-pohjoispuolisella pellolla.
Peltolohko, jolta löydöt ovat tulleet esille, on hiesu-hietapitoinen ja jokseenkin tasainen. Löytöpaikka on järven rannasta 50-100 m päässä.

Vaaranmäki (260010040) (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Asuinpaikka sijaitsee Kiteenjärven eteläpuolella, Vaaranmäen korkeimmalla kohdalla olevalla peltotasanteella, Kiteenlahden rannasta noin 800 m:n päässä ja Hyypiänjärven rannasta noin 600 m:n päässä. Kiteenjärvi on laskettu järvi ja aiemmin se on ilmeisesti ulottunut aivan Vaaranmäen juurelle asti.
Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille peltotasanteelta, joka on Vaaranmäen korkeimmalla kohdalla; tasannetta ympäröivät rinteet ovat varsin jyrkät kaikilla suunnilla.

Kiteenlahti Vaaranmäki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Kiteenjärven eteläpuolella Vaaranmäen korkeimman kohdan peltotasanteella. Kiteenlahden rantaan matkaa on n. 800 m ja Hyypiinjärvelle n. 600 m. 1990-luvun inventoinneissa alueelta on löydetty karjalaista keramiikkaa, pronssisormuksia, kuonaa, kuonaantunutta savea ja ruotsalainen kolikko 1600-luvulta.

Haarajärvi Kallio (Asuinpaikat)
Historiallinen; Haarajärven pohjoispäästä n. 300 m koilliseen olevalta rannan ja Kallion tilan päärakennuksen väliseltä pellolta on löydetty saviastian kappaleita ja pii-iskos.

Muljula Hietaniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hietaniemen koillispuolella, niemen itäpuolisen soistuneen lahden koillisrannassa sijaitseva tervahauta.
Kohteen koordinaatteja on tarkistettu Lidar-kartan perusteella. Pisteestä noin 30 metriä pohjoiseen erottuu kartoissa myös toinen mahdollinen tervahauta (koordinaatit: 6894952/655865).

Muljula Kyöpelinvuori tervahauta (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rääkkylä-Kitee tien pohjoispuolella, kapealla kannaksella tervahauta. Tervahauta on kooltaan noin 7 metriä ja sen ympärillä on selvästi erottuvat vallit. Kohteen paikkatietoa on tarkennettu 10. marraskuuta 2020 tehdyn tarkastuksen perusteella.

Muljula Kilolahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Muljulanselän Kilolahden itärannan niemessä, Rääkkylä-Kitee tien lounaispuolella on ainakin kaksi hiilimiilua.

Muljula Hiekkakaarre (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rääkkylä-Kitee paikallistien eteläpuolella, Hovinlammen etelärannan pienellä metsäsaarekkeella pellon ja teiden välisellä alueella on tervahauta.

Marjosärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lehmon harjulla olevan Apulan (Sorsalan) talon pihamaalla. Asuinpaikka-alue on hiekkaharjua, jossa aikanaan on ollut hiekkakumpu, joka on tasoitettu ja levitetty pihamaa-alueelle. Ympärillä on soiselta vaikuttavaa viljelysmaata. Pihan eteläpuolinen maasto on matalahkoa mäntykangasta, joka itään päin mentäessä kohoaa päätyen noin 200 m:n päässä pieneksi harjukukkulaksi. Kohde on suurelta osalta tuhoutunut rakennus- ja pihantasoitustöissä. Inventoinnissa 2012 kohteen rajausta ei tehty.

Jynkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen länsirannalla, hiekkakankaalla. Maantie kulkee asuinpaikan halki ja sen pientareilta löydöt on aikoinaan poimittu. Nykyisin paikalla on leveämpi, päällystetty tie, ja asuinpaikka lienee tuhoutunut lisää tietöiden takia. Asuinpaikka saattaa jatkua tien pohjoispuolelle, Pielisjoen rantaa kohden.

Ehronkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee etelästä Pielisjokeen laskevan Jukajoen länsirannalla, Ehronkankaan koilliseen pistävässä äärimmäisessä kärjessä. Paikalla on hiekakuoppa. Alue on kuivahkoa ja mäntyvaltaista kangasta. Asuinpaikka-aluetta on tuhoutunut hiekanotossa, mutta sitä lienee jäljellä ainakin niemen kärjessä.

Suoniemi (276010004) (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksikalmisto ja tsasounan paikka sijaitsevat Pielisjoen välittömässä läheisyydessä, entisellä viljelyspellolla, joka on jäänyt veden alla Pielisjoen säännöstelyn seurauksena.
Kalmistoon kerrotaan haudatun Paiholan kylän ortodokseja, joita ei ole voitu viedä Liperin Taipaleen kalmistoon. Kylätoimikunta on pystyttänyt jokirantaan kalmiston muistomerkin.

Sohmeron uhrilähde (Kultti- ja tarinapaikat)
Ajoittamaton; Uhrilähde sijaitsee kahden mäen välisessä suonotkelmassa. Siinä on keskellä lähde, josta vesi pulppuaa. Lammen rannat ovat soistuneet. Perimätiedon mukaan lappalaiset tietäjät ovat käyneet tekemässä taikojaan Sohmeron uhrilähteellä vielä viime vuosisadan alussa.

Vanhan kansan lähde (Kultti- ja tarinapaikat)
Ajoittamaton; Uhrilähden sijaitsee loivan rinteen alapuolella, lehtimetsässä. Sen vierellä on ollut uhripuuna iso koivu, joka on ollut täynnä värillisiä kangassuikaleita. Puu on nykyisin jo hävinnyt.

Selkie Päntön saari (Hautapaikat)
Historiallinen; Kiihtelysvaaran rajalla Ylisenjärven Päntönsaaressa on kaksi pohjoi-eteläsuuntaista hautapainannetta. Perimätiedon mukaan paikalle on haudattu kaksi veljestä mahdollisesti suurien nälkävuosien aikana.

Laitasaari (309010001) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Juojärven Laitasaaressa, joka on noin kilometrin pituinen ja 200 m leveä harjusaari, sen keskivaiheilla. Kohde on ollut tunnettu vuodesta 1932. Ensimmäiset löydöt ovat tulleet esille pienen sorakuopan reunamilta (soraa kuljetettu 1930-luvulla saaresta proomuilla). Julius Ailio kaivoi saaren keskivaiheilla, loivalla hiekkarinteellä. Paikalla on todettu ainakin kaksi asumuspainannetta, joista toinen on varsin suuri (18 x 6 m) kaksoispainanne, sekä kaksi pienempää mahdollista asumuspainannetta.

Sätös (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Outokumpu-Puromäki -välisen tien molemmin puolin sijaitsevalla Tuomaan- eli Laamaankankaalla, Isäntälän talosta noin 1 km luoteeseen. Laaja ja runsaslöytöinen asuinpaikka on kankaan itä- ja eteläreunalla. Asuinpaikka-aluetta on noin 1,3 km pituisella ja 50 m levyisellä vyöhykkeellä.
Sätöksen alueella on 10 asuinpainannetta, joiden halkaisija on 4-10 m. Maaperä on hiekkamaata. Muinaiset rantatörmät ovat selviä ja tasaisella kankaalla on myös dyynimuodostumia. Vain osan asumuspainanteiden sijainti on mitattu tarkemmin (GPS).
Sätöksen asuinpaikka on ollut tunnettu vuodesta 1950 lähtien, jolloin hiekanoton yhteydessä tuli esille ensimmäiset saviastianpalat. Arkeologisia tutkimuksia Sätöksessä on tehty vuosina 1952, 1965-66, 1970, 1992-1994. Saviastianpalat edustavat varhaiskampakeramiikkaa, varhaista asbestikeramiikkaa, tyypillistä kampakeramiikkaa ja Pöljän tyypin asbestikeramiikkaa. Sätöksen alueelta on tutkittu vuonna 1966 kaksi asumuksenpohjaa sekä vuosina 1993-94 noin 5x 8 m kooltaan olleen talon pohja, jossa oli tuohi- ja puurakennelmia havaittavissa. Vähäisestä hiekanotosta, teistä ja sähkölinjasta huolimatta asuinpaikka-alue on hyvin säilynyttä.

Antinkangas (309010003) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sysmäjärven lounaiskulmalla, Kuusjoen pohjoispuolella. Asuinpaikka-alue on hiekkaista, etelään viettävää peltoa ja pihamaata sekä länteen viettävää soraista peltoa.

Majoonsuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Majoonsuon eteläosassa, Majoonlammen koillispuolella, Isäntälän talosta noin 1 km luoteeseen. Alueella on korkeahko, hiekkainen mäenkumpare, jonka länsipäätä sivuaa sähkölinja. Kumpareen alueella on todettu useita löytöalueita mäen laella, pohjoislaidalla, länsipäässä, etelä- ja lounaislaidalla sekä erillisenä pesäkkeenä idässä (ks. erilliskohteet). Tien leikkauksessa on punamultahauta. Asuinpaikan eteläosassa on yksi asumuspainanne.
Tienteossa vaurioituneesta punamultahaudasta löydettiin vuonna 2018 kaivaustutkimuksissa seitsemän hammasta sekä muutamia kvartsiesineitä ja kvartsi-iskoksia. Esineistä kaksi on tunnistettu poikkiteräisiksi nuolenkärjiksi, joiden perusteella hauta ajoittuu myöhäismesoliittiseksi. Kaivauksessa tutkittiin lisäksi haudan vieressä oleva ja niin ikään tienteossa vaurioitunut likamaa-alue, josta löytyi pääosin kvartsia ja palanutta luuta ja joka radiohiiliajoituksen 8354±37 BP (Ua-64385) perusteella ajoittuu myös mesoliittiselle kivikaudelle.

Väärälampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Isäntälän talosta noin 1,3 km lounaaseen. Asuinpaikalla on kaksi löytöaluetta: Väärälammen koillispuolella, sen ja pienen suon välillä olevan heikkaharjun päästä on löytöjä poimittu taloihin vievän tien pinnalta sekä Väärälammen pohjoispuolelta (läntinen löytöalue), pellolle ja taloihin johtavan tien risteyksen leikkauksesta sekä siitä edelleen länteen tien pinnalta.

Laavussuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Isäntälänkankaan itälaidalla, käsittäen ainakin kolme eri suuntiin suuntautuvaa vyöhykettä. Pohjoisin on Antinsuon etelärannalla, suuntautuen kolliseen, keskimmäinen vyöhyke suuntautuu itään ja eteläisin kaakkoon. Jälkimmäiset vyöhykkeet ovat Laavussuon rannalla.
Alue on hiekkakangasta ja siellä on selvästi havaittavissa muinaisrantaterassit. Laavussuo on laaja asuinpaikka-alue ja sieltä on kartoitettu erilaisia painaumia yhteensä 16 kpl, joista 12 on luettavissa asumuspainanteiksi. Asumuspainanteista 10 on suuria, soikeita ja kooltaan noin 10 x 7 m. Kaksi painannetta on pyöreitä, halkaisijaltaan noin 2,5-3 m. Lisäksi asuinpaikka-alueelta on kartoitettu yksi neliskulmainen, ilmeisen myöhäinen kuoppa.
Vuonna 1996 on tutkittu yksi suorakaiteenmuotoinen talonpohja. Talon ulkomitat olivat noin 6 x 9-10. Sen alueelta tuli esille ainoastaan Pöljän tyypin asbestikeramiikkaa. Talon kohdalta löydettiin lisäksi ihmiskuvioinen meripihkariipus (KM 29556:1581). Radiohiiliajoitus talolle on 4010 +/- 60 BP.

Majoonlampi (Asuinpaikat)
Pronssikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Isäntälän talosta noin 1 km etelälounaaseen, Majoonlammen itärannalla. Alue on hiekkaista länteen viettävää mäntykangasta, törmä on lampeenpäin jyrkkä ja korkea. Löytöjä on poimittu törmän päältä metsätien pinnasta, sähkölinjan luota ja sen molemminpuolin sekä länteen päin myös tuulenkaadosta lammen rannalla.

Isäntälänkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Isäntälän talosta noin 1,2 km etelälounaaseen, Majoonlammen ja Väärälammen väliltä itään pistävän pienen suon pohjoislaidalla. Alue on hiekkakangasta, jonka rinne on jyrkkä. Löydöt on poimittu alueella kulkevan sähkölinjan kohdalta.

Puromäki (309010009) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puromäen talosta noin 100 m lounaaseen, Puromäen tien ja Sätöksen tien risteyksessä. Alue on mäntykangasta, löydöt on poimittu Sätöksen tien leikkauksesta.

Aittosärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pitkälammen ja Liukkulammen välillä, Aittosärkän kaakkoisrinteellä. Löytöjä on saatu hiekkakuopalle johtavan tien leikkauksesta sekä koekuopista. Asuinpaikan laajuus on ainakin 50 x 50 metriä.

Kaalainsalmi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Pieni-Muikku ja Särkiselkä -nimisten järvien välillä olevan Kaalainsalmen pohjoisrannalla olevassa niemessä; salmen yli kulkee Outokummusta Rikkarantaan vievä tie. Tien itäpuolella on leirintäalue, jonka kohdalta on löydetty kvartsinuolenkärki. Rautakirves on tullut esille tien länsipuolelta rantatörmästä.

Kaunisniemi (309010012) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Muikkulampien ja Särkiselän välisellä kannaksella, Kaalainsalmen sillasta noin 200 m kaakkoon. Asuinpaikka on alavalla hiekkarannalla ulkoilumajan kaakkoispuolella, Rikkarannan tien ja Särkiselän välillä.

Konstinhiekka (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Juojärveen pistävän Pitkäniemen lounaisrannalla, Konstinhiekan kohdalla. Alue on alavaa, sorapohjaista metsärantaa. Löydöt ovat tulleet esille matalan törmän päältä. Kohteessa on useita kesämökkejä, joiden perustus- tai pihatöissä löytäjä on tullut esille. Lisäksi paikalla on yksi asumuspainanne.
Museoviraston vuonna 2020 suorittamassa pienialaisessa koekuopistuksessa asuinpaikan pohjoisosan katsottiin kärsineen mittavia vaurioita viimeaikaisesta kesämökkirakentamisesta.

Kortesuo S (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Isäntälänkankaan pohjoislaidalla, Majoonsuon, Majoonlammen, Laavussuon ja Puromäen asuinpaikkojen välissä. Löydöt ovat Sätöksen tien leikkauksesta ja tältä tieltä Majoonlammelle erkanevan metsäautotien pinnalta.

Pyttylampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee jo osittain soistuneen Pyttylammen itä- ja pohjoisrannalla, Lappalan-Sätöksen tieltä erkanevan metsätien eteläpuolella. Kohdassa risteävät tiet Pasilanniemeen ja Nauvunkankaalle. Asuinpaikka-alue on mäntykangasta. Kohteessa on useita asumuspainanteita ja se on varsin ehjä muutamista hiekkakuopista ja metsätiestä huolimatta.

Iso-Juurikka 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Iso-Juurikka -nimisen lammen rannalla. Löydöt (KM 27964, kvartsia) on tehty tien leikkauksesta, kohdasta jossa tie kääntyy lammen rannalla jyrkästi pohjoiseen ja risteää kesämökille.

Lintutorni (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sysmäjärven itärannalla, pitkällä luode-kaakkoissuuntaisella rantakaistalla, alkaen Tuomiahon talolta aina Mustikkasuolle asti. Asuinpaikka-alue on loivasti Sysmäjärveen laskevaa, mäntyä kasvavaa hiekkakangasta, jossa on näkyvissä Suur-Saimaan rantaterasseja 88 ja 90 m mpy korkeuksilla. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa, jossa ei juurikaan esiinnyt kiviä. Lintutornin alue on ainoita laajempia pelloksi raivaamattomia kankaita koko Sysmäjärven rannalla. Asuinpaikka-aluetta on 60-100 m leveänä luode-kaakko-suuntaisena vyöhykkeenä Sysmäjärven rantaa myötäillen noin 550 m:n pituudelta.
Lintutornin asuinpaikkalla on 19 asumuspainannetta, jotka kaikki sijaitsevat samalla rantaterassilla, n. 90 m mpy korkeudella. Painaumista 8 on muodoltaan soikeita ja kooltaan noin 10 x 7 m. Näistä yksi on luonteeltaan epävarma. 11 painannetta on pienempiä, kooltaan noin 4 x 4 m ja muodoltaan pyöreitä. Myös näistä painanteista yksi on epävarma. Vuonna 1997 alueelta tutkittiin yksi asumuspainanne. Kaivauksissa paljastuneiden likamaiden perusteella talon koko on ollut 5-6 x 8-9 m. Outokummun Sätöksen ja Laavussuon talojen tapaisia puu- ja tuohirakenteita ei tästä Lintutornin talosta ollut havaittavissa.
Alueelta on dokumentoitu 38 pyyntikuoppaa, joiden halkaisija on 1,5-2,5 m ja joiden ympärillä on pieni valli. Lisäksi on dokumentoitu myös 6 kpl pienempiä noin 1 m halkaisijaltaan olevia kuoppia, joiden ympärillä ei ole ollut havaittavissa vallia.
Lintutornin asuinpaikka on yksi Pohjois-Karjalan merkittävimmistä kivikautisista asuinpaikoista. Kohteen isompien ja selkeämpien asumuspainanteiden sijainti on mitattu tarkasti (GPS).

Pitkälampi 1 (309010018) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Pitkälampi on soiden ja harjujen harjujen ympäröimä. Asuinpaikka sijaitsee Pitkälammen pohjoisrannalla,jyrkästi lammesta nousevalla tasanteella.
Löydöt on poimittu rantaan johtavan tien pinnalta ja leikkauksista tien ylittävän sähkölinjan kohdalta.

Majalahti (309010019) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Särkiselän länsirannalla, Kolmikannan leirialueelle johtavan tien varrella, Jaakonkiveä vastapäätä olevalla rannalla. Löydöt on poimittu rantaan johtavan metsätien pinnalta.

Kirkkosuo (309010020) (Raaka-aineen hankintapaikat)
Kivikautinen; Kvartsilouhospaikka sijaitsee Pasilanniemeen johtavan tien varrella, noin 50 m Sätöksen tien risteyksestä, hiekkakuopan reunalla. Paikalla on joitakin iskettyjä kvartsilohkareita.

Sätöskoski (Raaka-aineen hankintapaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kvartsilouhospaikka sijaitsee Harmaansalon tien varrella, Polvijärven tieltä noin 150 m päässä erkanevan Sakarilan pellolle johtavan tien itäpuolella. Paikalla on tien leikkauksessa kvartsi-iskoksia ja kvartsilohkareita.

Lahdensuo (309010022) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kaavintien (nro 573) molemmin puolin noin 350 m:n matkalla, Lahdensuon koillisrannalla. Löydöt on poimittu metsäautotien kohdalta, tuulenkaadoista ja alueelle kaivetuista koekuopista sekä metsänäestysvaoista. Maasto on kuitenkin pääosin ehjää mäntykangasta. Asuinpaikka-alueelta on todettu kaksi asumuspainannetta. Toinen näistä on noin 60 m luoteeseen Kaavintiestä ja se on osittain metsäautotien halkaisemana. Toinen painanne on soikea, hieman epäselvä ja halkaisijaltaan noin 7 m. Se on noin 300 m Kaavintiestä pohjoisluoteeseen, kosteikon pohjoispuolella. Lisäksi Lahdensuon alueeseen liittyy ainakin kuusi mahdollista pyyntikuoppaa, joista neljä sijaitsee asuinpaikan ja kollispuolisen harjun välissä, harjun juurella. Kuopat ovat halkaisijaltaan noin 2 m ja syvyydeltään noin 0,5 m. Kaksi kuopista on asuinpaikan pohjois- ja koillispuolella, lähellä teollisuusaluetta. Tarkastuksessa 2008 on todettu, että pohjoisempi kuopista on tuhoutunut teollisalueen pihaa laajennettaessa. Alueen itäosasta on 2008 todettu ainakin yksi kuoppa lisää. Kuopat muodostavat harjanteen reunaa noudattelevan ketjun ja niitä voi olla enemmänkin. Sysmäjärventien itäpuoliselta rakentamiselta säästyneeltä metsäalueelta ei ole todettu muinaisjäännökseen viittaavia merkkejä.

Laavuspuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Isäntälän talosta noin 200 m kaakkoon, peltoalueella, Puromäen itäpuolella. Löytöjä peltokumpareen laelta ja rinteiltä, varsinkin hiekkaisilta kohdilta.

Pasilanniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee soistuneen Jyrinlahden pohjoisrannalla, Pasilanniemeen johtavan tien pohjoispuolisella peltoalueella. Löytöjä on poimittu pellon pinnalta, hiekkaiselta alueelta aivan metsänreunasta, pellon länsireunasta. Löytöjä on tullut noin 25 x 50 m:n alalta, mutta asuinpaikka jatkunee metsäalueelle. Paikalla on myös useita mahdollisesti esihistoriallisia hiilimiiluja (läntinen aluerajaus, kertomuksessa 2002 kuoppien koordinaatit).

Lösmänkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lösmänpuron pohjoispuolella, purosta noin 60 m pohjoiseen, mäntykankaalla, koilliseen kääntyvän kankaanreunan kohdalla. Asuinpaikka-alueella on myös kolme pyyntikuoppaa. Yksi kuopista sijaitsee koilliseen kääntyvän törmän käännekohdasta noin 60 m koilliseen, polun länsipuolella. Se on muodoltaan pyöreä ja halkaisijaltaan noin 3 m. Toinen kuoppa on polun itäpuolella edellä kuvatusta kuopasta noin 30 m itään. Se on mudoltaan soikeahko ja halkaisijaltaan 3-4 m. Syvyydeltään se on noin 50 cm ja osittain tuhoutunut kankaanreunan äestyksessä. Kolmas kuoppa sijaitsee noin 25 m toisena kuvastusta kuopasta luoteeseen, polun länsipuolella. Se on muodoltaan pyöreä, syvyydeltään noin 40 cm ja halkaisijaltaan noin 3 m. Alueelta tulleet palaneen luun sirut on poimittu metsäautotien kohdalta.
Outokummun inventoinnin yhteydessä 2002 kankaan itäreuna oli laikutettu ja aiemmin havaituista pyyntikuopista löydettiin vain kaksi. Mahdollisesti maanmuokkaus on vaikuttanut jo ennestäänkin heikosti erottuvien kuoppien näkyvyyteen. Ensimmäinen kuopista on halkaisijaltaan noin 4 metriä ja sen sijainniksi mitattiin GPS x= 6954 913, y= 4449 281, toinen on samanlainen kuin ensimmäinenkin paitsi hieman epäselvempi, GPS x= 6954 897, y= 4449 258. "Hävinnyt" pyyntikuoppa on luultavasti vuoden 1998 kolmas kuoppa.

Rikkajoki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rikkaveden kaakkoisrannalla, loivasti länteen, kohti Rikkajokea viettävällä mäntykankaalla. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa. Löydöt on poimittu Tuusniemeltä Rikkarannan kautta Outokumpuun vievän hiekkatien levennyksestä ja tieltä etelään risteävän uuden mökkitien varrelta noin 20 m matkalta. Mainittujen teiden risteyksen kaakkoispuolelle jäävällä pientareella löytöalueen kohdalla myös voimakkaasti punertavaa likamaata. Pientareen jyrkemmissä kohdissa likamaata on ollut havaittavissa noin 20 cm paksuna juovana.

Rikkavesi Kalmasaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmasaari on pieni, noin 15 m halkaisijaltaan oleva saari, joka sijaitsee Rikkaveden Usinmäen itäpuolella olevassa lahdessa, Talassaaren eteläpuolella. Saaressa on ollut havaittavissa seitsemän mahdollista hautasyvennystä. Perimätiedon mukaan saareen on haudattu Isonvihan aikana.

Varislahti Aurinkokallio (Taide)
Historiallinen; Aurinkokallion hakkaukset sijaitsevat Varislahden alueella, Aurinkokallio-nimisellä kalliolla. Kalliossa on havaittavissa yksi heikko kuoppa ja selvä ympyrän kehä. Noin 50 cm päässä ympyräkehästä koilliseen on hakattuna vuosiluku 1810. Tästä edelleen noin 50 cm itään on hakattuna pohjois-etelä -suuntainen ura.
Vuoden 2002 inventoinnissa hakkauksia ei löydetty koordinaattien osoittamasta kohdasta.

Sysmä Antinkankaanmetsä (Maarakenteet)
Historiallinen; Kuopat, joista toinen on kokonaan kivetty ja toinen kiveämätön sijaitsevat Sysmäjärven lounaiskulmalla, Kuusjoen pohjoispuolella olevalla Antinkankaalla. Kuopat ovat metsässä rinnakkain ja niiden pituus on noin 4 m ja syvyys noin 1,5 m. Kivetty kuoppa on vahvan nokimaan peittämä. Vuoden 2002 inventoinnissa kohdetta ei pystytty paikantamaan.

Perttilahti Sukkulanniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Rakennuksen ja kellarin pohjat sijaitsevat Viinijärven luoteisosassa, Sukkulanniemen etelärannalla. Rakennuksen pohja on noin 50 m:n päässä rannasta ja sen kohdalla on havaittavissa myös muurin paikka. Noin 20 m päässä rakennuksen pohjasta on kellarin pohja. Perimätiedon mukaan täällä on asuttu Isonvihan aikaan. Kohde on mainittu "lapinrauniona" J. Maukosen vuodelta 1877 olevassa "Muinaisjäännöksiä Liperin kihlakunnasta" -teoksessa ( SMYA IV, s. 123-125).

Kokinsaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rikkaveden Kylänlahdessa sijaitsevan Kokinsaaren etelärannalla, sillasta noin 50 m pohjoiseen olevan pienen pellon kohdalla. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa. Asuinpaikkalöydöt (nro 1) on poimittu pellon pinnasta. Sillasta noin 200 m luoteeseen olevan saunamökin laiturirannasta on lisäksi tullut esille yksi kvartsi-iskos (nro 2)

Saari-Oskamo 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuopat sijaitsevat Saari-Oskamon lammen ja sen eteläpuolella olevan soistuneen Pahalammen välisellä kannaksella, "salmen" eteläpuolella, Sätöksen kivikautisen asuinpaikan länsipuolella. Paikalla on kaksi pyyntikuoppaa.

Kumpu (309010033) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sätöksen asuinpaikan itäpuolella, osittain viljelyksellä olevalla kumpareella, Vehkapertin talosta 400 metriä länteen. Löydöt kvartsia.

Pitkälampi 2 (309010034) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kaavintien itäpuolella olevan Pitkälammen hieman soistuneella länsirannalla, Aittosärkän pohjoispäässä. Maasto on kumpuilevaa hiekkaperäistä mäntykangasta. Löydöt ovat Pitkälammen rantaan johtavan metsäautotien varrelta kolmesta eri löytökohdasta.

Heinä-Oskamo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pieni-Oskamon lammen ja soistuneen Heinä-Oskamon välillä olevan pienen, soistuneen entisen lammen lounaisrannalla, vanhalla rantatörmällä, Sysmäjärven tieltä tulevan polun varrella, tiestä noin 140 metriä luoteeseen.
Alueella on yksityishenkilön antamien tietojen mukaan nähtävissä myös pyyntikuoppia, joita ei kuitenkaan ole tarkastettu maastossa.

Väärälammen länsipää (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kuoppa sijaitsee Väärälammen soistuneen länsipään lounaisrannalla, korkean harjunkohdan eteläpuolella rinteellä. Kuoppa on halkaisijaltaan noin 3 metriä.

Somerhiekka (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Juojärven Jäätsalon saaressa, saaren länsikärjessä olevan Pitkäniemen etelärannalla, Somerhiekalla. Asuinpaikka on pari metriä korkean rantatörmän päällä pitkällä pohjoisesta harjun suojaamalla tasanteella mäntykankaalla. Paikka on varsin klassinen kivikautisen asuinpaikan perustyyppi. Alueella havaittiin neljä asumuspainannetta, löytöjä saatiin koekuopista ja tuulenkaadoista.

Tiprusniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Juojärven Jäätsalossa, saaren itäkärjessä olevan Salonpäänlahden eteläpuolella, pienen Tiprusniemen tyvessä olevan kesähuvilan pihamaalla. Mökin ja rannan välissä on asumuspainanne, halkaisijaltaan noin 7 metriä. Lisäksi pihatantereelta on löytöjä.

Pitkähiekka (309010039) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Juojärven Maljasalmen kylässä, Viuruniemestä Jäätsalon-Laitasaaren kautta kulkevalla harjujaksolla, joka Suoniemessä tulee esiin myös mantereen puolella. Suoniemen länsilaidalla on Pitkähiekka-niminen rantakaistale, jolla asuinpaikka on.

Vanhamaja (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Todennäköinen hiilimiilu sijaitsee Viinijärven Sätöslahden perukassa, Vanhamaja -nimisen paikan lounaispuolella, Pasilanniemen talosta noin 540 metriä luoteeseen. Yksittäinen kuoppa sijaitsee vanhalla rantatörmällä. Halkaisijaltaan se on noin 3,5 metriä ja syvyydeltään metrin.

Iso-Juurikka 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kuopat sijaitsevat Iso-Juurikka -nimisen lammen länsirannalla, lammelta Laavussuolle johtavan ojan/salmen pohjoispuolella harjun rinteellä. Paikalla on kaksi mahdollista pyyntikuoppaa.

Karhukangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven länsipuolella, Porolasta Lappalaan johtavan tien itäpuolella, Karhukankaan länsireunalla. Asuinpaikkalöytöjä on kahdesta kohdasta, joihin kaivetuissa koekuopissa on todettu runsaasti kvartsi-iskoksia sekä likamaata. Asuinpaikan laajuus on noin 120x35 metriä, mutta todennäköisesti muinaisjäännöstä on säilynyt ehjänä tätä laajemmalla alueella.

Mustakangas (309010043) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Porolassa, Porolan-Lappalan -tien länsipuolella, hiekkakuopalle johtavan tien päässä, hiekkakuopasta hieman etelään, Killinkuivan talosta noin 430 metriä länsilounaaseen. Asuinpaikka on hiekkakuopan eteläpuolella olevassa kattilalaaksossa, jota idässä suojaa korkea harju. Paikalta on löytynyt koekuopasta kvartsia ja palanutta luuta.

Poroinkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Porolassa, Poroinkankaan ja Peräkankaan länsireunalla, Heinäsuon ja Heinälammin itärannalla. Asuinpaikkalöytöjä on vajaan kilometrin matkalla kankaan reunaa kulkevan metsätien pinnalta. Maasto on hiekkaista mäntykangasta, asuinpaikka on 1-3 metrin korkuisen muinaisrantatörmän terassilla. Pääasiallisesti löytöjä tuli kolmesta kohdasta (A-C), joista kahdessa oli vielä useampia löytökohtia. Kyseessä on arvokas muinaisjäännös, joka ajoittunee kokonaisuudessaan varhaisen asbestikeramiikan aikaan.

Anttila (309010045) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee pellolla Anttilan talon länsi- ja lounaispuolella. Löytöinä kvartsia ja historiallisen ajan keramiikkaa. Paikalta on aiempana löytönä taltta, KM 12442: 2.

Kolmikannan itäranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Särkiselän virkistysalueella, Kolmikanta-järven lahden itärannalla, Aittoniemestä koilliseen. Paikalla on venevalkama. Löytöjä on kerätty sekä tienteossa levitetystä hiekasta että rantatörmästä.

Aittoniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Särkiselän virkistysalueella, Kolmikanta -järven itärannalla, Aittoniemen kärjessä, Lepolan talosta 380 metriä etelään. Aittoniemi on pitkä mäntyä kasvava niemi, jonka kärjessä olevalla pienellä tasanteella asuinpaikka on. Löydöt tulivat aivan törmän reunalta, jossa yhdessä ainoassa kohdassa maan pinta on kulunut hiekalle kuljettaessa järven rantaan.

Aittoniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Särkiselän virkistysalueella, Kolmikanta -järven itärannalla, Aittoniemen keskivaiheilla, Lepolan talosta noin 500 metriä eteläkaakkoon. Paikalta on löydetty kvartsia polun pinnalta.

Mustalahti (309010049) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Särkiselän virkistysalueella, Kolmikanta -järven Mustalahden pohjoisrannalla, Rikkarannan tien eteläpuolella, niemitasanteella. Venevalkaman autopysäköintialueelta on kerätty kvartsia ja palanutta luuta.

Kuminlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Särkiselän järvialueella, Kolmikantaan Ruokosesta laskevan vesireitin varrella, Kuminlammen pohjoisrannalla. Paikka on lammen paras venevalkama hieman yli 100 metriä Pirttijärvelle johtavalta purolta itään, matala hiekkaniemeke, jonka itäpuolella maasto kohoaa hiekkamäeksi. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos ja yksi kvartsiitti-iskos.

Leväniemi (309010051) (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Asuinpaikka sijaitsee Särkiselän järvialueella, Kolmikantaan Ruokosesta laskevan vesireitin varrella, Kuminlammen itärannalla, soisen Leväniemen itäpuolella ja Kurimuksensuon pohjoispuolella kuivalla hiekkaisella mäntykankaalla. Paikalla on asumuspainanne rantatasanteella "poikittain" rantaan nähden, lyhyt sivu rantaan päin siten että rannan puoleisessa päässä on nähtävissä kapeampi "ovipainanne". Mitoiltaan painanne on noin 6 x 4 metriä. Painanteen ympärillä on selvät vallit. Painanteeseen tehdyistä koekuopista löytyi likamaata ja kvartsi-iskoksia. Painanteen ajoitus saattaa olla rautakautinen tai varhaishistoriallinen.

Kurimuksensuo (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuoppa sijaitsee Kuminvaaran tieltä Konttilanmäkeen erkanevan tien (Kurimuksentie) varressa, Kurimuksensuon keskellä olevalla hiekkaperäisellä mäntykankaalla, tien itäpuolella. Kuoppa on yksittäinen, halkaisijaltaan 2-metrinen kuoppa suolle pistävällä niemekkeellä.

Mustantammen laavu (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Särkiselän virkistysalueella, Musta- ja Valkeinen -järvien välisellä kannaksella, järvien eteläpäässä, jossa pieni puro virtaa Mustasta Valkeiseen. Puron pohjoislaidalla on laavu (Mustantammen laavu) tasaisella harjanteen kohdalla ja tällä tasanteella asuinpaikka sijaitsee. Paikalta on löytynyt kvartsia. Asuinpaikan laajuus lienee noin 30 x 10 metriä.

Uittosalmi (309010054) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Särkiselän virkistysalueella, Kolmikanta -järven Uittosalmen itärannalla, Aittoniemen eteläpuolella, Kolmikannan leirikeskuksen päärakennuksesta 380 metriä länsiluoteeseen. Paikalta on löytynyt kvartsia maan pinnalta ja koekuopasta. Lisäksi alueella on mahdollinen asumuspainanne.

Temmes (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Jauhiainen-nimisen järven rannassa, Vuonislahden hautausmaan eteläpuolella. Rekiniemen tilalla olevan aitan ja päärakennuksen välistä, ison kiven vierestä, noin 30 cm syvyydeltä maanpinnasta, on löytynyt kivitaltta ja kvartsi-iskos (KM 31490). Taltan löytökohta on perunapeltoa, kvartsi-iskos on löytynyt päärakennuksen ja saunan välissä olevan parkkipaikan kohdalta. Lisäksi paikalta on löytynyt pii-iskos ja palanutta luuta (KM 32761:1-2). Maaperä alueella on hiekkaa.
Asuinpaikka ulottuu ilmeisesti hautausmaalle ja sen eteläpuolella olevalle mökkitontille. Mökin takana peltomaassa on havaittu myös rautakuonaa, mikä viitannee raudanvalmistuspaikkaan. Laaja asuinpaikka-alue on mahdollisesti ulottunut koko Rekiniemen itärannalle. Rippeinä tästä ovat lisäksi kohteet Rekiniemi 1 (422010027), Rekiniemi 2 (kohde 1000002559) ja Rekiniemi hautausmaa (kohde 1000002560).

Kinnulanvaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kelvänjärven itärannalla, Kinnulanvaaran luoteisrinteellä. Kohteen länsipuolella on suomaastoa.
Asuinpaikkalöydöt on poimittu rantaan vievältä polulta.

Syvälahti (422010002) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Syvälahden talosta noin 150 m kaakkoon, hiekkaisella itään ja koilliseen viettävällä pellolla.

Tervola (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee pienen Aluslammen koillispuolella, korkean mäen rinteessä Tervolan (Rauhalan) talon puutarhassa ja pellon yläosassa. Asuinpaikka-alue on hiekkamaata.

Märäjälahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjärven Märäjälahden itärannalla.
Löydöt on poimittu viljelyspellolta, ei aivan rannasta.

Mustola (422010005) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Mustolan talosta noin 2 km pohjoiskoilliseen, Suojalan talosta noin 250 m etelään. Asuinpaikka-alue on hiekkakangasta, jossa on kaksi hiekkakuoppaa. Löydöt on poimittu suuremman hiekkakuopan eteläreunasta. Asuinpaikka-alue on osittain hiekanoton tuhoamaa.

Nurmijärven hautausmaa (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Nurmijärven länsirannalla, lähellä Jongunjoen suuta. Asuinpaikk-alue on hiekkaista mäntykangasta.
Löydöt on poimittu siunauskappelin kaakkoispuolelta hautausmaa-alueelta.

Nurmijärven leirintäalue (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee leirintäalueen kaakkoislaidalla, tien ja järven välillä. Assuinpaikka-alue on hiekkaista mäntykangasta. Löydöt on poimittu rantahietikolta.
Alue tarkastettiin elokuussa 2013. Rantahiekka on runsasta ja irtonaista, se on mahdollisesti tuotu paikalle hiljattain. Rannalla ei havaittu merkkejä kivikautisesta asuinpaikasta. Rantaan tulevan hiekkatiepiston puolivälissä, koordinaattipisteessä X=3651451 Y=7050441 havaittiin tieuralla noin metrin alalla kiviä, joista osa oli selkeästi rapautuneita. Kyseessä on mahdollisesti kivikautinen tulisija.

Puuruunaho (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jongunjoen itärannalla. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa.
Löydöt on poimittu talon länsipuolelta puutarhamaasta.
Asuinpaikalta on tullut esille uurrenuija, tasataltta, keramiikkaa, rautakuonaa jne.

Tuhkala (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kattilanlammen etelärannalla, Tuhkalan talon itäpuolella olevalla peltorinteellä. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa.

Metelinsaari 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven pohjoisosassa olevassa Metelinsaaressa. Saari on mäntyä kasvavaa hiekkaharjua.
Löydöt on poimittu saaren pohjoiskärjestä, vesirajasta, mutta myös kankaalla kulkevan polun kohdalta.
Saaressa on ollut tukkienerottelupaikka, joka on osittain tuhonnut asuinpaikka-aluetta.
Saaressa on myös ortodoksikalmisto (Ks. Lieksa nro 44).

Honkala (422010011) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lieksanjoen suun ja Pielisen välisellä Timitranniemellä.
Inventoinnissa löytyneet kvartsi-iskokset on poimittu rantahietikolta ja -kivikosta. Vuoden 1991 koekaivausalue oli Aataminlahden pohjoispuolinen alue, joka on loivasti etelään viettävää niittyä ja vesakoitunutta entistä peltoaluetta.

Sertti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sertin talon etelä- ja lounaispuolella olevilla pelloilla, talosta noin 100-150 m. Asuinpaikka-alueella maaperä on hiekkaa ja savea. Paikalta on löytynyt mm. kaksi tasatalttaa (KM 3352:2-3, KM 18674).

Kelovaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Syvälahden tien itärinteellä, Kelovaaran talosta noin 200 m itään. Asuinpaikka-alueella maasto on loivasti itään viettävää peltorinnettä, maaperä hiekkaa.

Kuusenjuuri (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Halinjoen suulla Lontsinniemen etelä- ja länsiosassa. Asuinpaikka-alue on ollut laidunkäytössä.

Lahtela (422010016) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen itärannalla, Kattilanniemen tyvessä, talosta lounaaseen. Asuinpaikka-alue on hiekkaista peltorinnettä ja rantahietikkoa. Asuinpaikan löydöt ovat peräisin tasaisesta rantapellosta törmän päältä ja alhaalta rannasta. Rantatörmä on selkeä ja jyrkkä. Asuinpaikan rajaus perustunee pintalöytöjen levintään. Paikalla ei ole tehty kaivauksia. Vuonna 2011 koekuopitettiin suunnitellulla vesihuoltolinjalla aivan löytöalueen eteläreunalla, pellolla rantatörmän päällä. Koekuopissa ei havaittu esihistoriallisia kulttuurikerroksia.

Paateri (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sammallammen ja Jauhiaisen yhdistävän Sammaljoen koillisrannalla. Paaterin talo on korkeahkolla hiekkakumpareella. Löytöjä on poimittu piha-alueelta sekä lounais- ja etelärinteen pelloilta. Asuinpaikalta on tullut esille kiviesineitä, keramiikkaa (kampa- ja asbestikeramiikkaa) ym. Esineitä on löytynyt pihaa tasattaessa kantojen alta. Alempana rinteellä on ollut puutarhaa ja perunamaata, joissa on ollut näkyvillä kvartsia ja keramiikkaa (Lönnberg 1971). Asuinpaikan rajaus perustunee pintalöytöhin ja topografiaan. Asuinpaikalla ei ole suoritettu kaivauksia. Vuoden 2011 inventoinnin aikaan koekuopitettiin suunnitelulla putkilinjalla. Piha-alueella maaperä oli voimakkaasti muokattua, ei havaintoja esihistoriallisista kulttuurikerroksista.

Hannola (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Röykkiö sijaitsee Viekinjärven itärannalla, Hannolan talosta noin 250 m kaakkoon, laidunalueella. Röykkiö on matala, pyöreä ja halkaisijaltaan noin 5 m.

Suuriniemi (422010020) (Kivirakenteet)
Pronssikautinen; Röykkiö sijiatsee Ison Mahosaaren pohjoispäässä kalliolla. Röykkiö on soikeahko, kooltaan noin 6 x 7,5 m.

Iso Mahosaari (Kivirakenteet)
Pronssikautinen; Kivilatomukset sijaitsevat Ison Mahosaaren eteläosassa kivikkoisella harjanteella peräkkäin.
Latomus 1 sijaitsee saaren eteläkärjestä noin 30 m päässä. Se on pyöreä kivikehä, jonka halkaisija on noin 3,5 m.
Latomus 2 sijaitsee edellisestä pohjoiseen. Se on pyöreä kivikehä, jonka halkaisija on noin 3 m ja sen keskellä on kuoppa.
Latomus 3 on suuri nelikulmainen kivikehä, jonka koko on 16 x 22 m ja vallin leveys noin 2 m.
Latomus 4 on pyöreä kivikehä, jonka halkaisija on noin 4 m.
Latomus 5 on pyöreä kivikehä, jonka halkaisija on noin 6 m. Keskellä on noin 1,2 m halkaisijaltaan oleva kivikasa.
Perimätiedon mukaan saarella on ollut uhripaikka.

Pieni Mahosaari (Kivirakenteet)
Pronssikautinen; Kivilatomukset sijaitsevat Sipolansaaren ja Ison Mahosaaren välillä olevassa Pienessä Mahosaaressa. Kivilatomukset ovat kalliopohjalla, kohdassa missä saari kapenee.

Pokronlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen muinaisen lahden ja siitä nykyään matalan liettyneen ja soistuneen vesialueen erottaman Pokronlammen itärannalla. Asuinpaikka-alue on mäntyä kasvavaa hiekkakangasta. Alueella oleva korkea törmä on sortunut, jolloin asuinpaikka on ainakin osaksi tuhoutunut. Alueella on myös historiallisen ajan (?) kuoppia.
Asuinpaikan paikoin rikaslöytöinen ydinalue näyttää sijoittuvan ylemmälle kahdesta "terassista", noin 100-103 m merenpinnasta (alempi terassi noin 96,5-99,5 m mpy). Vain asuinpaikan "yläterassi" on ollut asuttu neoliittisena aikana. Myöhempi asutusvaihe kattaa molemmat terassit.
Runsaslöytöisestä luuaineistosta toistasataa kappaletta on määritetty pääosin hirven (Alces alces) tai tarkemmin määrittelemättömän nisäkkään (Mammalia sp.) luuksi. Lisäksi on tunnistettu kalanluita (Teleostei sp), joista ainakin osa oli haukea (Esox lucius). Luulöytöjen puuttuminen "alaterassilta"viittaa luuaineiston ajoittumiseen ainakin pääosin neolittiiseen vaiheeseeen. Samaan vaiheeseen kuulunee "yläterassin" purupihkalöytö (KM 27122:157). Asuinpaikalta on tullut esille myös noin 2 m pitkä punamultaläikkä (mahdollinen hauta), jonka itäpäässä oli pyöreä, niin ikään runsaasti punamultaa sisältänyt liesikiveys, jonka C14-ajoitus (Hel-3184), 4640+120 B.P.) osoittaa rakenteen kuuluvan asuinpaikan varhaisvaiheeseen.
Lähinnä terassien välissä olleiden resenttien kaivantojen ympäriltä on löytynyt pääasiassa historiallisen ajan keramiikan lisäksi palanutta savea, metallisesineiden katkelmia ja kuonaa, tuluspiitä ja kvartsia.
Löydöt: tyypillistä kampakeramiikkaa, enimmäkseen koristelemattomia pieniä asbesti-, kiille- ja heikkasekoitteisia saviastianpaloja, jotka ajoittuvat lähinnä kivikauden loppupuolelle ja varhaismetallikautiseen vaiheeseen, Sär 2 keramiikkaryhmän ns. L-keramiikkaa, rautakautistyyppistä keramiikkaa (KM 27122:7,375 ja 400) sekä palanutta luuta ja kvartsia

Lontsinniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lontsinniemessä alueella, josta pintamaata on kuorittu pois. Toimenpide on tuhonnut muinaisjäännöstä. Lontsinniemessä on myös ortodoksikalmisto (ks. Lieksa nro 40).

Haasiinniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjärven itärannan etelään pistävän lahden ja Kelvänjärven välisellä pääosin mäntyä kasvavalla hiekkakannaksella. Asuinpaikan keskellä on selvästi havaittavissa lounais-koillis-suuntainen muinainen eroosiotörmä noin 100 m etäisyydellä ja lähes 6 m ylempänä (noin 99,5 m mpy) Pielisen nykyrannasta. Törmän alapuolella maasto viettää loivahkosti ja epätasaisesti kohti nykyisen rantahiekan yläpuolista jyrkkää rantavallia, jonka päällinen on noin 2,5 m järvenpinnan yläpuolella. Sen sijaaan eroosiotörmän päällä on paikoin lähes tasainen terassimainen, osin vain jäkälän peittämä kangas (noin 101-102 m mpy), jonka yläosan laaja hiekkakuoppa leikkaa etelässä. Kankaan yläosan maastomuotojen rekonstruktio on nykytilanteessa vaikeaa, mutta hiekkakuoppaan jäänyt maapatsas, aivan vuosien 1992-93 tutkimusalueen eteläreunassa havaittu heikko eroosiotörmäksi tulkittava maastokohta (noin 102,5 m mpy) sekä alueen itäpuoliset selvät korkeammat törmä- ja terassimuodostumat puoltavat ajatusta asuinpaikan kohdalla sijainneesta ylemmästä törmärannasta.
Laajan asuinpaikan asutus ajoittuu mesoliittiseen kivikauteen ja neoliittisen kivikauden alkuun. Pyyntikuoppa ajoittuu varhaismetallikaudelle ja yksi rannan läheltä löydetty liesi keskiselle rautakaudelle. Osa kohteen kulttuurikerroksista on tulvahiekkojen alle hautautuneena.

Piitilänkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Piitilänkankaalla. Löytöjä on poimittu pieneltä alalta hiekkakuoppien väliseltä ajouralta.

Raatokallio (422010029) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen rannalla, korkean Pärnävaaran etelärinteellä, rantaterassilla. Asuinpaikka-alue sijaitsee noin 20 m rannasta, suojaisassa poukamassa korkeampien maastokohtien välissä.

Matkalahti (422010031) (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Röykkiö sijaitsee Metelinniemessä, Matkalahden ja Honkalahden välillä, noin 40-50 m länsirannasta. Röykkiö on loma-asunnon piha-alueella, sille johtavan mökkitien kääntöpaikan kohdalla. Röykkiön halkaisija on noin 3 m ja korkeus noin 30 cm.

Pajujärvi (422010032) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Pajujärven eteläosassa, järven länsipuolella. Löydöt on poimittu hiesupitoiselta, itään järvelle päin viettävältä peltolohkolta. Järven rantaan paikalta on noin 50 m. Kohteessa on myös historiallisen ajan asuinpaikka.

Virsulahti (Asuinpaikat)
Historiallinen; Virsulahden asuinpaikka sijaitsee Pajulahden ja ja Pielisen yhdistävän Viensuunjoen mutkassa olevassa pohjukassa. Löydöt on poimittu järven itärannan pellolta, noin 50 m järven rannasta. Kohteessa on ollut myös historiallisen ajan asuinpaikka.

Sillankorva (422010034) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Viensuunjoen itärannalla, livasti länteen viettävällä pellolla. Joen rantaan on löytöpaikalta matkaa 100-150 m.

Metelinniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijiaitsee Pankajärven Virtasalmen rannalla, pitkän kaakko-luode -suuntaisen Metelinniemen päässä. Löydöt on poimittu kuluneelta tieuralta ja pihamaalta, metsätyömaan tukikohtarakennusten kaakkoispuolelta.
Kohde tarkastettiin heinäkuussa 2013 ja sen todettiin olevan muinaisjäännösrekisterin kohdekuvausta vastaavassa kunnossa. Kvartsi-iskoksia havaittiin tien pinnassa noin 2.5 metriä nykyistä vedenpintaa korkeammalla. Havaitut iskokset olivat niemenkärjen eteläpuolella olevan varastorakennuksen edustalla, koordinaattipisteen 3657451, 7036611 ympärillä.

Kokkokangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Toivaanjärven itärannalla Kokkokankaan suuren sorakuopan länsipuolella. Löytöjä on poimittu järven rannalta kahdesta paikasta.

Paimenensalmi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Toivaanjärven Paimenniemen länteen pistävällä niemellä. Löydöt on poimittu tieuran kohdalta.
Löydöt: kvartsia ja palanutta luuta

Hiekkaniemi (422010038) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ruunaanjärven koillisrannan hiekkaisella niemellä ja siitä luoteeseen olevalla mäntykankaalla. Löytöjä on asuinpaikalta poimittu sekä hiekkarannalta että kankaalla kulkevien polkujen pinnoilta. Myös alueella olevan nuotiopaikan luona, lähes 40 metriä rannasta, on havaittu löytöjä. Tällä perusteella asuinpaikkaa on hyvin todennäköisesti ehjänä varsin laajalla alueella. Asuinpaikan laajuus on pintalöytöjen perusteella ainakin 500 x 40 m.

Hietaniemi (422010039) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ruunaanjärven koillisrannan Hietaniemellä. Löydöt on poimittu niemen länsi- ja kaakkoisrannalta, rantahietikolta ja -kivikosta noin 250 metrin pituiselta matkalta. Asuinpaikka lienee osittain tuhoutunut, mutta nuotiopaikan ympäristössä saattaa ehjääkin asuinpaikkaa olla jäljellä.

Lontsinniemen kalmisto (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksikalmisto sijaitsee Lontsinniemellä, Pielisen lahden länsipuolella. Kalmiston ympärillä on kiviaitaa. Kohteessa on kalmisto ja tsasounan paikka.
Kalmistoalue on todennäköisesti laajempi, kuin muinaisjäännösalueeksi rajattu tai kiviaidan ympäröimä alue. Ihmisluita ja pääkalloja löytyi Lontsinniemen itäpuolen pellolta vuonna 1982. Nämä luut haudattiin uudelleen.

Kitsin tsasounanpaikka (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Tsasouna on sijainnut korkealla kannaksella Palkinjärven länsipuolella ja Kitsinlammen itäpuolella. Paikka on nykyisin viljelyspeltona. Vuonna 1928 raivattiin viimeiset tsasounan rakennelmat pois. Vuonna 1963 pystytettiin tsasounan muistokivi tien varteen, noin 80 m etelään varsinaisesta tsasounan paikasta.

Kolin uhrihalkeama (Kultti- ja tarinapaikat)
Ajoittamaton; Uhrihalkeamana tunnettu kohde sijaitsee Hotelli Kolin seinämästä muutamia metrejä pohjoiseen. Se on syvä, kapea halkeama kalliossa. Uhrihalkeamaan liittyvää perimätietoa on kirjoitettu muistiin eri aikoina ja julkaistukin jo 1880-luvulla. Juhani Ahon kerrotaan Panu -teoksessaan käyttäneen esikuvana Kolin uhrihalkeamaa.

Kitsinkylän Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksikalmisto sijaitsee Palkinjärven pohjoisosassa olevassa Kalmosaaressa. Saari on pieni ja matala. Eteläosa saarta on kosteaa, mutta pohjoisosa on hiukan korkeampaa. Kalmisto sijaitsee saaren pohjoisosassa, jossa on mäntymetsää ja kangaskasvillisuutta. Kalmiston keskelle pystytettiin v. 1968 puinen risti.

Pankajärvi Metelinsaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Pankajärven pohjoisosassa, lähellä länsirantaa on Metelinsaari, joka on nykyisin kaksiosainen. Molemmilla puoliskoilla sijaitsee perimätiedon mukaan ortodoksikalmisto. Kalmistot on merkitty myös peruskarttaan.
Eteläosan kalmiston koordinaatit: pkoo: 7035647, ikoo: 3658760
Kohde tarkastettiin elokuussa 2013. Saarilla olevan kuopat ovat kooltaan ja muodoltaan epämääräisiä ja ovat todennäköisesti vanhoja tuulenkaatoja. Läntisemmän saaren lounaisimmassa niemenkärjessä lähellä kuikkasaarta olivat selkeimmät kuopat, mutta nekään eivät vaikuttaneet hautapainanteilta. Saaria käveltiin läpi metallinpaljastimen kanssa. Ainoastaan läntisemmän saaren korkeimmalla kohdalla, johon piste on merkitty ja jossa tuntui kuntan alla kiviä, antoi paljastin ilmoituksia metallista. Alueella on kuitenkin paljon kalastukseen liittyvää välineistöä ja todennäköisesti piippaukset johtuivat niistä.
Alueella ei havaittu merkkejä hautauksista. Saarten korkeimmalla kohdalla, johon kalmisto on peruskarttaan merkitty, tuntui kuntan alla kiviä. Kivet saattavat olla paikalla luontaisesti. Aluetta käveltiin läpi metallinpaljastimen kanssa. kivien kohdalla metallinpaljastin ilmaisi metallia, mutta kyseessä saattaa olla kalastukseen liittyvät välineet, joita alueella on maassa jonkin verran.

Karpalosuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven ortodoksikirkosta noin 1.5 km länsilounaaseen, Joensuu-Kuopio -tien pohjoispuolella, rautatien ja Jokirannan tilan välisellä alueella. Asuinpaikka-alue on hiekkaista, etelään viettävää metsärinnettä. Löytöjä on Karpalosuon ja Harjulan talojen luota ja niistä itään metsäautotien pinnasta sekä laikutusjäljistä ja koekuopista. Asuinpaikalla on kaksi selvää, suurta asumuspainannetta sekä joitakin epäselviä painaumia. Pääasiassa maasto on ehjää mäntykangasta. Löytökorkeus viittaa myöhäiskivikauteen.

Rinteelä (426010004) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven ortodoksisesta kirkosta noin 2 km kaakkoon, maantien eteläpuolella. Asuinpaikka-alue on hiekkaista länteen ja etelään viettävää peltorinnettä talosta etelään. Löytöjä on poimittu noin 300 m:n matkalta.

Kuoppala (426010005) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven ortodoksisesta kirkosta noin 500 m etelälounaaseen, rautatien eteläpuolella, Taipaleenjoen itärannalla. Asuinpaikka-alue sijoittuu joen rannassa olevalle hiekkatasanteelle. Tasanteen itälaidassa on korkea törmä. Löytöjä on poimittu viljelyspellolta törmän päältä sekä sen juurelta.
Kaivaustutkimuksissa vuonna 2012 selvitettiin asuinpaikka-alueen laajuus itään päin. Tutkimuksissa havaittiin kaksi likamaa-aluetta. Näistä toinen oli kooltaan noin 3x7 m. Likamaa-alueen etelä- ja länsireuna hahmottui suorakulmaiseksi, toinen puoli jätettiin phuen peltomultakerroksen suojaamaksi. Kyseessä on todennäköisesti rakennuksen jäännös. Löytöinä mm. tasolasia ja palanutta savea. Tämä rakenne päätettiin dokumentoinnin jälkeen suojata ja peittää.
Toinen likamaa-alue tutkittiin ja todettiin joko jätekuopan tai tulisijan jäännökseksi. Rakenne oli muodoltaan soikea ja säilyneeltä osaltaan noin 20 cm paksu. Löytönä tästä tuli kivikirveen kappale, harmaasavikeramiikkaa, astia- ja tasolasia, fajanssia, liitupiipun koppa ja - katkelmia, palanutta savea, lukkopiitä ja palamatonta ja palanutta luuta.

Kangasranta 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven ortodoksisesta kirkosta noin 2,5 km länsilounaaseen, noin 100 m Kuopio-Joensuu -tiestä etelään ja noin 300 m Ristonkankaan tien risteyksestä länteen. Asuinpaikka-alue on Sysmäjokeen viettävää hiesuista peltoa.
Pekka Sarvaan mukaan löydöt KM 16421 (lintukuvioista Kierikin keramiikkaa) löytyivät peltoaukean pohjoisreunaan raivatulta uutispellolta, ojankaivuussa, noin lapionpiston syvyydestä. Löytöpaikan tarkastuksesta ja paikan pohjoispuolella olevalle kankaalle tehdyistä koekuopista huolimatta Sarvas ei havainnut paikalla muuta asuinpaikkaan viittaavaa. V. 1998 tarkastuksessa pellolta löydettiin kvartsia. Asuinpaikka liittyy lähes välittömästi muihin Kangasrannan asuinpaikkoihin (Liperi 7, 13-14). Vuonna 2002 peltoasuinpaikan koillispuolen kankaalta löydettiin neljä asumuspainannetta.

Kangasranta 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Joensuu-Kuopio -maantien eteläpuolella. Asuinpaikka-alue sijoittuu pitkälle, loivalle rannalle. Asuinpaikkalöydöt on poimittu rikkoutuneen maanpinnan kohdalta.

Jakaranniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sysmäjärven koillisrannalla, aivan Liperin ja Outokummun kuntien rajalla, Jakaranniemen tyvessä olevan pellon koillispuolella. Asuinpaikka-alue on lounaaseen suuntautuvalla hiekkapohjaisella mäntykankaalla, joka löytöjen havaitsemispaikalla on erittäin kosteapohjainen.
Ensimmäiset löydöt (KM 28401:1-8) ovat tulleet esille em. pellolle johtavan metsäautotien ja sen risteävien polkujen risteyksen kaakkoispuolelle tehdystä noin 1 x 2 m kokoisesta traktorin "kauhaisusta". Keramiikkaa on löytynyt sekä kuopan pohjalta että syrjään työnnetyn turpeikon joukosta , lisää löytöjä on tullut esille kuopan pohjalle tehdystä koekuopasta. "Kauhaisun" syvyys on ollut noin 50 cm ja kaivettu koekuoppa noin 30 cm syvä. Keramiikkalöydöt ovat tulleet esille lähinnä 60-70 cm syvältä. Keramiikkalöytöjä syvemmältä tuli esille palanutta luuta ja punaista likamaata, joka jatkui vielä kuopan pohjaa syvemmällekin.
Kvartsia (KM 28401:9) on löytynyt edellä mainitusta koekuopasta noin 50 m kaakkoon, polun lounaispuolen märälle tasanteelle tehdystä koekuopasta. Kuopassa oli kauttaaltaan harmaata maata, kvartsi-iskoslöydöt tulivat esille noin 20-30 cm syvyydeltä.
Maasto on asuinpaikaksi sopivaa molempiin suuntiin tästä kohteesta. Todennäköisesti asuinpaikka jatkuu Outokummun Lintutornin asuinpaikalle saakka eli noin 500 m luoteeseen.

Jyrinlahti 1-4 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Muinaisjäännösalue sijaitsee Viinijärven Jyrinlahden länsirannalla (ks. alakohteet). Jyrinlahti 1 -asuinpaikka on ollut tunnettu vuodesta 1994, jolloin löytöjä kerättiin alueella olevan peltoaukeaman kohdalta. Kesällä 1996 peltoalueen yläpuolella oleva hiekkakangas oli metsäaurattu ja aurausvaoista saatiin runsaasti löytöjä. Löytöjä asuinpaikalta on kerätty noin 100 x 200 metrin suuruiselta alueelta. Asuinpaikalla on kaivettu vuosina 1998 ja 2000. Aurattu mäntykangas on asuinpaikan kohdalla tasaista, n. 84-85 mmpy korkeudella olevaa hiekkaperäistä maata, joka sitten etelämpänä ja lännempänä nousee terasseina harjanteeksi. Vuonna 1998 kaivauksen rakenteista saatiin varhaismetallikautisia radiohiiliajoituksia, samoin vuonna 2000 kaivetusta kuoppajäänteestä, joka on mahdollisesti keittokuoppa (Jyrinlahti 2).
Ylemmillä terasseilla on tyypillisen kampakeramiikan aikainen asuinpaikka (Jyrinlahti 3). Rantaterasseilla on myös 25 pyynti- ja muuta kuoppaa (Jyrinlahti 2). Lisäksi alueella on kvartsilouhos (Jyrinlahti 4), joka sijaitsee Nauvankankaan pohjoispäässä, kankaan poikki kulkevan tien länsipuolella, nousevalla hiekka-/kivikkoharjanteella, vanhalla rantatörmällä. Paikalla on kaksi isoa kvartsilohkaretta. Ympäristössä on hyvin runsaasti kvartsi-iskoksia.

Kangasranta 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Joensuu-Kuopio -maantien pohjoispuolella, radasta noin 800 m länteen, ampumaradalle johtavan tien molemmilla puolilla. Paikalla on todettu yhdeksän asumuspainannetta ja yksi muu painanne.

Kivikautinen; Kohde sijaitsee Joensuu-Kuopio -tien eteläpuolella, rautatien ylikulkusillasta 1 km länsiluoteeseen, Mäntylän talosta noin 300 m kaakkoon, hiekkaisen pellon yläreunassa. Löydöt on poimittu vajaan 100 m:n matkalta pellon ja kangasmetsän väliseltä hiekkaiselta alueelta. Löytövyöhykkeen leveys on noin 10-20 m. Alueella on myös palaneita kiviä. Asuinpaikka on mahdollisesti samaa asuinpaikkaa kuin Kangasranta 1 -asuinpaikka.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Joensuu-Kuopio -maantien molemmilla puolilla, rautatien ylikulkusillasta noin 1,1 km länsiluoteeseen ja Mäntylän talosta noin 150 m kaakkoon. Irtaimia löytöjä on poimittu noin 80 m:n matkalta metsäautotien kohdalta, maantien eteläpuolella. Metsäautotie on noin 86 m mpy korkeudella olevan rantaterassin harjalla ja löytökohdalla se leikkaa alemmaksi, noin 85 m mpy korkeudelle. Löytökorkeus viittaa samaan aikaan kuin Kangasranta 2 ja 6 -kohteet, joilta on löydetty asbestikeramiikkaa. Lähempänä maantietä, hieman ylemmällä korkeudella on kaksi asumuspainannetta, yksi mahdollinen asumuspainanne ja yksi muu painanne. Tien pohjoispuolella on vielä 4 asumuspainannetta.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Joensuu-Kuopio -maantien eteläpuolella, rautatien ylikulkusillasta noin 1,4 km luoteeseen, Mäntylän talosta noin 200 m luoteeseen. Löydöt (KM 29552:1-2) on poimittu noin 50 m:n matkalta pellon yläreunasta, kangasmetsän rajalta. Löydöt ja löytökorkeus viittaavat myöhäiskivikauteen. Korkeus on sama kuin Kangasranta 5 -kohteessa.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Joensuu-Kuopio -maantien eteläpuolella, rautatien ylikulkusillasta noin 1,5 km luoteeseen, Mäntylän talosta noin 300 m luoteeseen. Löydöistä suurin osa on poimittu noin 50 m:n matkalta pellon yläreunasta, kangasmetsän rajalta. Asuinpaikka-alue on kuitenkin laaja, ulottuen pellolle johtavan tien varressa olevalta ladolta metsänkulmaan. Käytännössä asuinpaikka yhdistyy suoraan kohteisiin Kangasranta 6 ja 8. Asuinpaikalla on havaittu kolme asumuspainannetta pellon yläpuolisella metsäkaistalla.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Joensuu-Kuopio -maantien eteläpuolella, rautatien ylikulkusillasta noin 1,7 km luoteeseen, Suorannan talosta noin 400 m eteläkaakkoon. Löydöistä (KM 29554:1-4) nrot 1-2 (keramiikka ja luuta) on löydetty pellon ja laitumena olevan alueen rajalta, Sysmäjoen rantapelloille vievältä traktoritieltä noin 60 m luoteeseen. Löytönumerot 3-4 (keramiikkaa ja piitä) on poimittu edellisen löytökohdan ja Joensuu-Kuopio -tien välistä, laitumella erottuvan asumuspainanteen pohjoisreunalta, kannon juuresta. Asuinpaikalla on ainakin 2 selkeää ja yksi epävarmempi asumuspainanne. Lisäksi kohteesta edelleen länteen, samalla muinaisella rantaterassilla on useita epämääräisiä painanteita, joista osa saattaa olla asumuspainanteita. Osa näistä painanteista on laidunmaalla, osa metsämaalla.

Kaatamo Täyssinän rauhan rajakivi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kaatamon Täysinnän rauhan rajakivi on Joensuu -Varkaus - maantien länsipuolella, aivan maantien vieressä. Rajakivestä kuva esim: Maija-Liisa Tuomen Suur-Liperin historiassa (s. 65, teos painettu vuonna 1984) ja Eino Salokkaan teoksessa Liperin pitäjän historia vuosina 1809-1930. (s. 108, teos painettu vuonna 1930).

Väinölä (426010019) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Suvisrannantien risteyksessä (paikalta on Joensuuhun 36 km ja Kuopioon 100 km), etelään suuntautuvalla hiekkapohjaisella kankaalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille hiekkakuopan leikkauksesta. Hiekkakuopasta on otettu hiekkaa Väinölään johtavaa tietä varten. Kuopan reunassa on ollut joissakin kohdissa näkyvissä punertavanruskea likamaakerros kuopan koillisreunassa. Lisäksi yksi keramiikan pala on löytynyt tien viereisestä ojasta, käännetystä maasta.

Juurikkalahti (426010020) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sysmäjärven rannasta n. 600 m länteen ja Joensuun-Kuopion maantiestä noin 300 m lounaaseen. Outokummun rajalle on matkaa 700 m. Löytöpaikka on pellon itäisen kulman tienoilla, jossa kolme kvartsia löydettiin pellon kulmasta 5-10 m länteen, ojituksessa nostetuista hiekkakasoista. Yksi kvartsi löytyi aivan ko. pellon itäisestä kulmasta, pellon pinnalta. Maaperä paikalla on hienoa hiekkaa, ojan profiilissa oli nähtävissä paksu harmaa hiekkakerros, josta löydöt luultavasti ovat. Maa on alueella kosteaa. Löytöalue on matalan rantatörmän yläpuolella. Asuinpaikka saattaa olla laajempikin, tosin pellon pinnalla ei em. kvartsia lukuun ottamatta havaittu muita löytöjä, koska pelto ei ollut kynnetty.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kuopion-Joensuun maantien eteläpuolella olevasta Moision talosta n. 200 m kaakkoon, hiekkapohjaisella mäntykankaalla. Alueen halki kulkee loivia rantatörmiä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille noin 88-89 mmpy olevan törmän kohdalle kaivetun kuopan kohdalta. Asuinpaikka liittynee kaakkossa oleviin Suorannan ja Kangasrannan asuinpaikkoihin.

Kangasranta 10 (Suoranta) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Suorannan talon ympäristössä, Joensuun ja Kuopion välisen maantien eteläpuolella. Löytöalue 1 on noin 100 m pitkä peltoalue talon lounaispuolella, hiekkaisen rantatörmän päällä. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille täältä aivan luoteisesta metsänreunasta saakka koko alueelta, jossa törmä on pellolla näkyvissä. Lisäksi on tullut esille yksi kvartsi-iskoks pellosta, talosta noin 60 m koilliseen. Asuinpaikka liittynee Kangasrannan muihin asuinpaikkoihin.

Riihilahti (426010023) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven Riihiselän Riihilahden pohjukassa, aivan lahdenpohjukan läntisellä rannalla, jossa rantatörmä nousee n. 83-84 mmpy korkeudelle. Asuinpaikkalöydöt on poimittu Kalmoniemeen johtavan tien leikkauksesta, Riihiniemen tienristeyksestä joitakin metrejä pohjoiseen. Keramiikanpalaset olivat tien itäisessä leikkauksessa, hiekkaisessa maassa vain muutaman metrin matkalla. Maasto on asuinpaikaksi sopivaa, ehjää mäntykangasta tien molemmin puolin satojen metrien matkalla. Alueella on useita tervahautoja.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärveltä Ristonkankaalle johtavan tien eteläpuolella, ko. tien ja eteläisemmän metsätien välisellä kapealla kiilamaisella alueella, mäntykankaalla, matalalla terassilla. Asuinpaikka-alueella on havaittavissa neljä matalana painaumina maastossa havaittavissa olevia asumuspainanteita. Ensimmäinen painanteista on puoliksi tuhoutunut em. metsätien leikkauksessa. Seuraava painanteista on epäselvä ja matala. Kaksi läntisintä painannetta ovat hyvin säilyneitä ja maastossa selkeästi erottuvia. Viimeksi mainitut ovat kooltaan n. 8 x 6 m ja epäselvä n. 6 x 5 m. Painanteet ovat toisistaan n. 10 metrin etäisyydellä ja ne sijaitsevat samalla terassilla kuin Kangasranta 3-asuinpaikan painanteet. Läntisimpään painanteeseen, sen edustalle ja puolikkaaseen painanteeseen on inventoinnin yhteydessä tehty koekuoppia, joista ei kuitenkaan ole tullut esille asuinpaikkalöytöjä.

Ruunanselkonen (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven ja Oriveden välisellä 5-10 km leveällä kankaalla, pienen Särkijärven eteläpuolella olevalla Ruunanselkosella, järven rannasta noin 200 m päässä. Paikka on pohjoisluoteeseen laskevaa hiekkaperäistä mäntykangasta. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille alueella olevasta hiekkakasasta ja tienleikkaukseen tehdyistä sadevesikuopista. Paikalla on myös kaksi pyyntikuopaksi tulkittavaa kuoppajäännettä.

Rinteelänkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven ja Oriveden välisellä kankaalla, Kuopio-Joensuu -maantien etelään johtavan Turulan tilalle vievän tien länsipuolella, pienen hiekkakuopan tietämillä, maantiestä noin 120 m etelään. Maasto on loivasti eteläkaakkoon viettävää hiekkakangasta. Asuinpaikkalöydöt on poimittu esille rikkoutuneista maanpinnan kohdista. Paikalla on myös kaksi mahdollista pyyntikuoppaa.

Liukunlampi 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Ainakin 10 pyyntikuoppaa, jotka katkaisevat Jaamankankaan Liukunlammen ja Kuoringan välillä. Kuopat ovat hyvin säilyneitä, mutta harjulla on runsaasti myös toiseen maailmansotaan liittyviä juoksuhautoja, jotka ovat saattaneet tuhota osan kuopista.

Luikunlampi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Mahdollinen pyyntikuoppa sijaitsee Luikunlammen ja Kuoringan välissä harjujen keskellä, laaksossa, sen syvimmällä kohdalla. Kuopan halkaisija on valleineen noin 5,5 m. Syvyys on noin 1,2 metriä.

Liukunlampi 3 (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Yksittäinen pyyntikuoppa ja mahdollinen asumuspainanne Liukunlammen pohjoisrannalla.

Kaunisniemi (426010031) (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kolme pyyntikuoppaa ja tervahauta Viinijärven Riihilahden itärannalla olevalla harjulla.

Kalmoniemi (426010032) (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kolme mahdollisesti esihistoriallista hiilimiilua Riihilahden pohjoispuolella olevan harjun länsireunalla.

Kivikautinen; Neljä asumuspainannetta Varkauden-Joensuun radan pohjoispuolella mäntykankaalla. Painanteista hyvin runsaasti kampa- ja asbestikeramiikkaa.

Kivikautinen; Kaksi suorakaiteen muotoista matalaa asumuspainannetta, jotka sijaitsevat Sysmänjoen varren suolle laskevan kangasmaaston rantaterassilla, törmän reunalla kulkevan metsäautotien pohjoispuolella. Löytöinä painanteista asbestikeramiikkaa.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kuopion-Joensuun välisen valtatien molemmilla puolilla ja ilmeisesti myös sen alla, Ahonkylän risteyksen kohdalla. Paikalla on useita löytöalueita, joista ensimmäinen on metsälaikutettu alue valtatien eteläpuolella Ahonkylän risteyskohdasta luoteeseen.Toinen löytöalue on korkealla muinaisrantatörmällä valtatien pohjoispuolella, Ahonkylän risteyksestä kaakkoon. Kolmas löytöalue on edellisen törmän alapuolisella tasanteella, Ahonkylän risteyksessä, sen eteläpuolella valtatien pohjoispuolella.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kuopion-Joensuun välisen maantien pohjoispuolella, matalalla rantatörmällä, Mäntylän talosta noin 140 metriä pohjoiseen, maantiestä 30-40 metriä koilliseen mäntykankaalla. Paikalla on kaksi asumuspainannetta.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kuopion ja Joensuun välisen maantien eteläpuolella, Leppilammille johtavan tien itäpuolella ja Moision talon länsipuolella. Muinaisjäännöksen pääosa muodostuu suurten asumuspainanteiden ryhmästä ehjällä mäntykankaalla. Asuinpaikalla on yhdeksän asumuspainannetta ja yksi pienempi asuinpaikkakuoppa.

Puromäki (426010038) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Komperosta Kaarnalammelle johtavan tien varressa, sen pohjoispuolella, jyrkän törmän päällä, Putaanjoen sivuhaaran itäpuolella. Paikalta on aiemmin irtolöytönä tien leikkauksesta rombimainen reikäkivi (KM 13239). Asuinpaikkalöydöt (asbestikeramiikkaa, kvartsia, palanutta luuta) ovat törmän päällä olevasta laikutuksesta, hiekkamoreenimaasta. Mahdollisesti asuinpaikka jatkuu ehjällä tasanteella tien eteläpuolellakin.

Kiukoonkoski (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Suvisrannantieltä pohjoiseen erkanevan Piiloniementien varrella, tien eteläpuolella. Asuinpaikka on selvästi erottuvan kumpareen etelään laskevalla töyräällä, pellolla. Löytöjä oli selvästi erottuvan törmän päältä lähtien 20-30 metrin vyöhykkeellä Piiloniementielle saakka. Löydöt kvartsia.

Juurikkalahti 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Juurikkalahden ja Jakaranniemen asuinpaikkojen välisellä metsäalueella, Kuopion-Joensuun maantieltä 300 m lounaaseen, Jakaranniemen asuinpaikalta 400 m kaakkoon ja Juurikkalahden asuinpaikalta 200 m luoteeseen. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskoksia ojitetun suon reunasta ja kankaalla on mahdollinen asumuspainanne.

Papinmäki (426010041) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee hiekkaisella luoteeseen laskevalla pellolla Taipaleenjoen varrella, vajaa kilometri joen suusta Hepolahdessa. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskoksia ja pala asbestia.

Topinmäki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee peltokumpareella Topinmäen etelälaidalla, Joensuun-Varkauden maantiestä noin 120 m luoteeseen omakotitalon vieressä. Peltoa on tässä kynnetty (poikkeuksellisesti) moreenimäen päälle asti ja kyntö on paljastanut hiekkaisen, kivettömän tasanteen kumpareen päällä. Löydöt kerättiin tasanteen päältä suhteellisen pieneltä alueelta, talosta noin 20 m kaakkoon.

Sepänsärkkä 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kaatamon kylässä, Sepänsärkän harjun hiekkaisina terasseina laskevalla etelärinteellä, Sepänsärkän ja Rinteelän talojen välisellä pellolla. Löytöjä on kahdesta kohdasta pellon reunoilta, mutta todennäköisesti myös välialueella ja laidoilla on kivikautista asuinpaikkaa. Löydöt ovat asbestikeramiikkaa ja kvartsia.

Likolampi (426010044) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinirannan kylässä, Rannanpään talosta 230 m länsilounaaseen, Likolammen soistuneella kaakkoisrannalla, korkeahkon rantatörmän päällä, tasaisella kankaalla, jossa kasvaa nuorta, tiheää mäntymetsää. Paikalla on yksi pyöreähkö asumuspainanne, halkaisijaltaan noin 6 metriä.

Rannanpää (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinirannan kylässä, muinaisella Viinijärven rannalla, Rannanpään talosta 300 m luoteeseen ja Juvolan talosta 200 m kaakkoon, Viinirannantien itäpuolella, laikutetulla metsäalueella. Paikalla on asuinpaikan lisäksi myös kvartsiniskentäpaikka tai raaka-aineen hankintapaikka. Löydöt ovat kvartsia.

Suursaari Kiukoonniemi (Hautapaikat)
Varhaismetallikautinen; Lapinraunio sijaitsee Pyhäselän Suursaaren eteläisimmässä niemessä, Kiukoonniemessä, kallioisen niemenkärjen länsirannalla. Röykkiö on halkaisijaltaan noin 4 metriä, muodoltaan pyöreähkö, hyvin matala ja se on rakennettu kalliolle.

Ruostesärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Niinikkosaaressa, Liperinsaloon johtavan tien varrella, Ruostesärkän talosta 400 m koilliseen ja Ojalan talosta 350 m itäkoilliseen, pellon reunassa. Asuinpaikka sijaitsee osittain pellolla, osittain moreeniharjanteella pellon yläpuolella. Paikalta on löydetty asbestikeramiikkaa ja kvartsia.

Käpylä (426010048) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinirannan kylässä, Viinirannantien varrella, tien eteläpuolella, Käpylän talon takana mäntykankaalla. Paikalla on yksi selvä asumuspainanne lähes talon pihapiirissä, noin 30 metriä muinaisen rantatörmän reunasta sisämaahan päin. Painanteen koko on noin 10 x 7 metriä. Painanteeseen tehdyistä koekuopista löytyi keramiikkaa ja kvartsia.

Likolahti 1 (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven Likolahden länsirannalla, lahden ja Nauvunkankaantien välisellä laikutetulla alueella, muinaisilla rantatörmillä. Laikutusjäljistä on löydetty kuonaantunutta Luukonsaaren keramiikkaa, kvartsia ja pii-iskos sekä palaneita kiviä. Lisäksi laikutetun alueen pohjoispuolella on kaksi kuoppajäännöstä, mahdollisesti keittokuoppia.

Likolahti 2 (426010050) (Työ- ja valmistuspaikat)
Varhaismetallikautinen; Kuopat sijaitsevat Viinijärven Likolahden etelärannalla, rannasta 150-200 metriä etelään, Likoniemen talosta 400 metriä länsilounaaseen. Kuopat ovat kahdessa ryhmässä, joista läntisemmässä on 5 kuoppaa ja itäisemmässä 11 kuoppaa. Kuopat lienevät keitto- tai miilukuoppia. Yhdestä kuopasta löytyi kvartsi-iskos.

Härkinlampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Varhaismetallikautinen; Kuoppajäännös sijaitsee osin soistuneen Härkinlammen koillisrannalla, Koivulan talosta 140 m lounaaseen. Kuoppa on hiekkaisella mäntykankaalla, Härkinlammen kiertävän tien itäpuolella, muinaisrantatörmällä, jonka alapuolella on suo ja sitten Härkinlampi. Kuopan halkaisija on noin 3,5 metriä.

Nivankangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Varhaismetallikautinen; Kuopat sijaitsevat Nivankankaalla, Riihilammen koillisrannalla, aivan rantatörmän päällä, Jokelan talosta noin 350 m eteläkaakkoon. Ne ovat pienellä, hiekanotolta säästyneellä kaistaleella noin 5 metriä korkealla törmällä; törmän ja lammen välissä on vain rantakaislikkoa. Paikalla on kolme kuoppaa, ne lienevät hiilimiiluja tai keittokuoppia. Ensimmäinen kuoppa on halkaisijaltaan noin 3 m. Toinen tästä 3 m luoteeseen, tämän halkaisija noin 2,5 m. Kolmannen kuopan halkaisija on noin 3 m ja sijaitsee edellisestä 3 metriä luoteeseen. Tämä kolmas kuoppa on hieman kärsinyt koska on törmässä.

Nivankangas 2 (426010053) (Työ- ja valmistuspaikat)
Varhaismetallikautinen; Hiilimiilu/keittokuoppa sijaitsee Nivankankaalla, Riihilammen koillisrannalla, Jokelan talosta 620 metriä eteläkaakkoon, kesämökistä 20 metriä luoteeseen. Kesämökin pihavajan tantereelta on löytynyt myös asuinpaikkaan viittaava kvartsi-iskos.

Nivankangas 4 (426010055) (Työ- ja valmistuspaikat)
Varhaismetallikautinen; Kuoppa sijaitsee Riihilammen koillisrannalla, rantatörmällä noin 3-4 metriä lammen pintaa ylempänä, Jokelan talosta 1,1 km kaakkoon. Lähin kesämökki on kuopasta 40 metriä luoteeseen, lammen rantaan matkaa on 20 metriä. Kuoppa on halkaisijaltaan noin 3,5 metriä ja sen syvyys on 40 cm.

Juoppola (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ristinkylässä, Ristinlammen pohjoisrannalla, Juoppolan tilan ympäristössä. Paikalta on löytynyt piisirppi, liuskekeihäänkärki ja kvartsia.

Louhiaho 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ylimmäinen Sulkama -järven eteläpään itärannalla, Louhiahon talosta noin 300 metriä luoteeseen, järveen viettävällä savipellolla. Pellolta löytyi vuoden 2003 inventoinnissa kvartsi-iskoksia noin 30 x 30 metrin kokoiselta alueelta.

Tuulensuu (426010058) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sulkamantien varrella, 200 m Komperon-Kaarnalammintien ja Sulkamantien risteyksestä kaakkoon metsäkumpareen länsilaidalla, pellolla. Löydöt kvartsi-iskoksia.

Aholampi (426010059) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kuopion ja Joensuun välisen maantien pohjoispuolella, Aholammin talon ympäristössä. Käyräselkäinen kourutaltta on löytynyt puuta istutettaessa talon läheltä, kvartsi-iskokset pellolta talon etelä- ja kaakkoispuolella.

Linnonkallio (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuopat sijaitsevat pohjoisemman Tikansaaren pohjoisosassa, Tikansalmen kohdalla, Linnonkallio-nimisen kallion takana hiekkakankaalla. Kahden pyyntikuopan lisäksi kankaalla on kolme tervahautaa.

Akankannas (Kulkuväylät)
Historiallinen; Talvitie sijaitsee eteläisemmän Tikansaaren Murtolahden ja Syvälahden välisellä Akankannaksella. Maastossa talvitie näkyy polkuna kannaksen halki, pituudeltaan se on noin 60 metriä. Talvitie risteää Tikansaaren harjun päällä kulkevan vanhan ratsutien kanssa, joka tulee Rääkkylän Kirkkovuoren suunnasta. Talvitiestä on kerrottu lisää Aira Kurosen kirjassa "tohmajärveläisten ja kiteeläisten kauppamatkoja". Sitä ovat käyttäneet mm. aunukselaiset rinkelikauppiaat. Talvitie jatkui Suursaareen ja edelleen Pyhäsaareen.

Sompalampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Paikka sijaitsee Ylämyllyllä, Sompalammen ja Nuottilammen välisellä kannaksella, Sompalammen itärannalla, rannasta noin 60 metrin päässä, vanhalla rantatörmällä. Paikalla on havaittu kolme pyyntikuoppaa Sompalammen rantaan menevän polun eteläpuolella. Kuoppien halkaisija on noin 2,5 metriä.

Ristimäki (426010064) (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksikalmiston kerrotaan olevan Mikko Parviaisen talon (n:o 2 Komperon kylää) pellossa yksi. Peltoa nimitetään Ristimäeksi; se on Viinijärvestä Heposelkään laskevan Siikajoen itärannalla. Tästä pellosta ovat vanhempaan aikaan siat kortteiden juuria kaivaessaan vääntäneet ylös ihmisten pääkalloja. Asukkaat kertovat siinä olevan Venäläisten kalmiston ja että samalla olisi siinä ollut kirkko. Paikkaan liittyy vielä erinäisiä tarinoita.
Tarkastuksissa todettiin, että kalmisto sijaitsee peltojen ympäröimässä metsäsaarekkeessa, hiekkamaalla. Alueella on hiekkakuoppa, joka lienee tuhonnut osan kalmistosta. Metsän reunassa on ortodoksinen matkamiehen risti. Yhdellä sivulla kulkee kiviaita, joka kuulunee kalmistoon. Pellon ja metsikän rajalle kaivetusta koekuopasta todettiin hautaus.

Suomalanniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Suomalanniemen kapeimmalla kohdalla. Niemen törmät ovat vierineet ja ja asuinpaikka osittain tuhoutunut. Kuitenkin sitä on jäljellä entisen kisakentän alueella ja ympärillä. Paikalla on myös raudanvalmistuspaikka ja sudenkuoppa, perimätiedon mukaan siinä on ollut myös uhripaikka.

Kokkola (541010002) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Karhunpääjoen eli Valimonjoen suun itäpuolella. Löydöt ovat tulleet esille talon luoteispuolella olevasta perunapellosta, asuinpaikka jatkunee myös metsään.

Hiekkamäki (541010003) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Kuokkastenjärven itärannalla, Purolan talosta n. 200 m luoteeseen. Alue on kallioiden lännestä, pohjoisesta ja idästä suojaamaa hiekkarinnettä, osaksi raivattu pelloksi. Metsässä on pieniä heikkakuoppia. Löydöt ovat kampa- ja asbestikeramiikkaa, kiviesinteitä.

Niittyrinne (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikka on korkean mäen itärinnettä, maaperä hienoa hiekkaa. Löydöt reikäkivi, talttoja ja kvartsia (KM 16440 ja 19084)

Piimäpuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Piimäpuron länsipuolella olevan lounaaseen laskevan rinnepellon yläosassa. Asuinpaikalta löydetty tasataltta, kourutaltta, 2 reikäkiveä ja kvartsia.

Kalmoniemi (541010008) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Mujejärven länsiosassa, järveen pistävän luoteis-kaakko -suuntaisen, noin 300 m:n pituisen Kalmoniemen keskiosassa harjun päällä. Samalla niemellä ortodoksikalmisto (Nurmes nro 12). Asuinpaikalta on löydetty 9 kvartsi-iskosta.

Pekkala (541010009) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pekkalan talon itäpuolella , löydöt (KM 24224:1-3 kvatsia ja palanutta luuta) kerätty maantieleikkauksesta ja sen lähelle tehdystä koekuopasta. Paikalta löydetty myös kourutaltta (Nurmeksen yhteislyseo).
Alue on savista peltoa Ylikylänjärven eteläpäässä. Kohteen rajaus on karkea.

Kelokoski (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sivakkajoesta noin 300 m kaakkoon, aivan Nurmeksen ja Valtimon rajan tuntumassa. Löydöt on poimittu heikka-hietapitoiselta rinnepellolta, joka löytöpaikalla viettää pohjoiseen ja luoteeseen. Löytöpaikan vieressä, sen itäpuolella, on pieni sorakuoppa. Löydöt (KM 27656:1-3 ovat 22 kpl kvartsi-iskoksia ja 7 kpl palanutta luuta).

Kuohattijärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Noin 200 m Kuohattijärven länsirannasta sijaitsevaa Kalmosaarta on käytetty kesäkalmistona. Lönnbergin inventointikertomuksessa mainitaan saaressa olevan kolme painaumaa (Lönnberg, 1972, s. 28).

Mujejärvi Kalmoniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Mujejärveen työntyvällä Kalmoniemellä. Kalmoniemi on pitkä, kapea ja mäntyä kasvava hietikkoniemi, maaperä on kivistä moreenia. Paikka on yleisesti tunnettu ja siihen liittyy lukuisia tarinoita. Kohdetta on myös kaiveltu useampaan otteeseen. Niemen keskivaiheilla kivikautinen asuinpaikka Kalmoniemi (541010008).
Inventoinnissa tehtyjen koekuoppien perusteella todettiin kaivelujälkiä sekä löydettiin luita laakeasta painanteesta, joka oli jo aiemmin osittain kaivettu. Hautoja saattaa olla harjun laella hyvinkin tiheässä.
Niemen kärjessä on kasa järvimalmia, joka paljastui polun kohdan kulutettua malmihiput näkyville.

Karsikkoselkä Saunasaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Pielisen länsirannalla, Pielisen ja Kuokkastenjärven yhtymäkohdassa sijaitsevalla Karsikkoselällä oleva pyöreälakinen, melko korkea saari. Maanpinta on laella kivinen, joka on todennäköisesti muinaisrantakivikkoa. Saareen liittyy runsaasti perimätietoa hautauksista. Saunasaari on kooltaan noin 140 x 100 m.
Painanteisiin 2 ja 5 tehdyissä koekuopissa ei tavattu merkkejä hautauksista. Kalmisto lienee osittain tuhoutunut ja ulottunut saaren eteläosaan.
Painanteet 4, 6 ja 7 sijaitsevat itärinteessä lähekkäin, muutaman metrin niiden kaakkoispuolella on kivinen rajapyykki.
Painanteita saarella on todennäköisesti enemmän kuin inventoinnissa nyt kartoitettiin, inventoinnin ajankohtana korkea heinikko vaikeutti havainnointia.

Savikylä Koivistola (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Hiisjoen etelärannalla, pellon reunasta noin 20 m kaakkoon olevassa metsikössä, Jokivaara-nimisen mäen luoteisnurkassa, jyrkässä rinteessä. Paikalla erottuu vanha maanottokohta. Koivikon talon vanha isäntä osoitti paikan, josta vielä 1940-luvulla on ajettu maata pelloille. Tuolloin paikalta kerrotaan löytyneen toistakymmentä pääkalloa sekä muita luita.
Inventoinnissa 2011 koordinaattien osoittaman hiekkakuopan yläpuolella rinteessä on toinen hiekkakuoppa tasaisemmalla maalla. Hiekkakuopan yläpuolella on pyöreä painauma, jonka kohdalle on haudattu tilalla kuolleita eläimiä.
Inventoinnissa ei löydetty merkkejä hautauksista; mahdollisten säilyneiden hautojen toteaminen vaatii koekaivauksen.
Inventoinnissa havaittiin rinteen päältä kvartsi-iskoksia, joita ei otettu talteen.

Lipinlahti Karsikkoniemi (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Leipävaarasta järven selälle työntyvällä kaksiosaisella Karsikkoniemellä, Pielisen itärannalla. Välissä on pieni Niittylahti -niminen lahdenpoukama. Se on kivikkorantainen, mäntyjä kasvava puolukkakangas. Männyt ovat suuria ja vanhoja ja niistä moneen on veistetty karsikko. Paikalla on ollut ainakin 12 karsikkomäntyä, joista 4-5 on lähtetetty Seurasaareen ja yksi on jäljellä, siinä vuosiluku 1827, joka on osittain jäänyt kuoren alle ja nimikirjaimet MM. Karsikkoniemeltä näkyy Nurmeksen kirkko.

Mujejärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmosaari sijaitsee Mujejärven koillisosassa ja on kooltaan noin 80x40 m. Maaperä on kivistä hiekkamoreenia. Kasvillisuus on varvikkoa ja sekametsää. Kohde merkitty muinaisjäännösmerkillä peruskarttalle (päällepainatus vuonna 1992). Saareen liittyy runsaasti erilaista perimätietoa.

Seppola (541010017) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Jokikyläntien länsipuolella, vanhan rantaterassin niemekkeeksi työntyvällä osalla. Pyyntikuopat ovat halkaisijaltaan 2 - 3 m ja syvyydeltään noin 0,5 m.
Alueella on useita pieniä sorakuoppia.

Niittylehto (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jokikylän Lingonjärven koillispuolella, Niittylehdon talosta noin 300 m kaakkoon, viljelyspellon keskellä olevan kumpareen kohdalla, L-kirjaimen muotoisen pellon koilliskulmassa. Peltomulta on asuinpaikan kohdalla voimakkaan punertavaa. Asuinpaikkalöydöt on poimittu esille pellon pinnalta.

Honkala (541010020) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Vanhakylä - Joensuun -maantien länsipuolella ja Savikylä - Särkikorpi -paikallistien länsipuolella olevan Honkalan tilan alaniityllä, Hiiripuron varressa. Maaperä asuinpaikka-alueella on savimultaa. Asuinpaikkalöydöt on poimittu esille pellon pinnalta.
Sampolan talon länsipuolelta, perunapeltona olleelta alueelta löytyi vuoden 2006 inventoinnissa palanutta luuta. Asuinpaikka on todennäköisesti sijainnut Sampolan talon lounaispuolisessa peltorinteessä, joka laskee kohti länttä ja Hiiripuroa.

Viitaniemi 1 (Asuinpaikat)
Pronssikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Saramojen pohjoispuolella sijaitsevan Viitaniemen Pulkkilan talon itä-, etelä- ja länsipuolisilla pelloilla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille kynnetyltä viljelyspellolta.

Viitaniemi 2 (Asuinpaikat)
Pronssikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Saramojoen pohjoispuolella olevalla peltoalueella, rannasta noin 50 m, Pentikkälän talon itäpuolisilla pelloilla. Maaperä alueella on kivetöntä peltomultaa.

Heinälä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Saramojoen lja Riihivaaraan johtavan maantien välisellä alueella, Pitkäkosken eteläpuolella ja Heinälän tilan päärakennuksesta noin 180 m länteen. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille Saramojokeen viettävältä hiekan sekaiselta savipellolta, noin 105 mmpy olevan terassin päältä.

Poroinjärvi (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuoppa sijaitsee Poroinjärven länsipuolella, rantaterassia myötäilevän polun länsipuolella, paikassa joka on polun haarautumiskohdan eteläpuolella 3-5 m. Pyyntikuopan halkaisija on noin 4 m ja syvyys noin 40 cm. Pyyntikuopan kohdalta on tullut esille yksi kvartsi-iskos.

Koirilammit (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee noin 30 m Koirilammista itään, kapeassa solassa itä-länsisuuntaisen harjun ja alavahkon maan välillä. Pyyntikuoppa on muodoltaan pyöreähkö,kooltaan noin 3x3 m ja syvyydeltään noin 80 cm.

Koirilammit 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee Akonlahden eteläpuolisella harjanteella, Mujejärveen lännestä pistävässä niemessä. Niemi on pyyntikuopan kohdalla 600-700 m leveä. Pyyntikuoppa on kooltaan 4x4 m, syvyys 1,7 m. Kuopan pohjoispäässä erottuu reunavalli.

Syvälampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Aikaisempien tietojen (1998 ja 2006) mukaan paikalla on kaksi selkeää ja yksi epävarma pyyntikuoppa. Kuopat sijaitsevat Syvälammen ja Matalajärven välisellä kannaksella Kuhmontien itäpuolella, Kolkonjärven lounaispuolella.
Vuoden 2011 inventoinnissa havaittiin, että kyseessä on kuitenkin kaksi tervahautaa. Kohde sijaitsee Syvälammen eteläpuolisella kannaksella, kuivalla kankaalla, etelään viettävällä rinteellä. Rinne on hakattu viime vuosina mutta hautojen ympärille on jätetty säästöpuuryhmä. Paikalla on kaksi tervahautaa, molemmat halkaisijaltaan noin 9,5m. Selvästi erottuvat halssit ovat kohti etelää. Itäisemmän halssi on pituudeltaan noin 7m, leveys 3m ja korkeus 1,5m. Läntisemmän tervahaudan mitat ovat 3m x 2m x 1,5m. Tervahaudat sijaitsevat vierekkäin lähes kiinni toisissaan.

Maunola (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Maunolan tila sijaitsee Konnalammen itärannalla. Maasto muodostaa terassin pohjoista kohti ja alava maasto jatkuu itään. Talon pohjoispuolen pelloista löytyi tuluspiitä, kvartsia, lasia ja lasitettua keramiikkaa.

Hetesuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Höljäkän kylässä, rautatien pohjoispuolella, Jurtinvaaran etelärinteellä, josta pistää etelää kohti niemimäinen uloke. Alueella on hiekkakuoppa ja asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille kuopan itälaidalta. Hiekkakuoppa lienee tuhonnut asuinpaikan melkein kokonaan.

Taipale (541010035) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lipinlahdessa, rautatiestä noin 400 m lounaaseen, Taipaleen tilalle johtavan tien molemmin puolin. Asuinpaikkalöytöjä kerrotaan tulleen esille tietä tehtäessä. Inventoinnin yhteydessä on havaittu paikalla palaneita kiviä. Osa asuinpaikasta on tuhoutunut tien teon yhteydessä.

Sotkuma Iljala (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Sotkuman kylän länsiosassa, Sotkumasta Käsämään vievän tien varressa, Iljalan tilalla. Tila on Viinijärven pohjoisosassa sijaitsevan Kylänlampi-nimisen lahden pohjukassa noin 300 m päässä nykyisestä rantaviivasta.
Vuosina 1995-97 tilan perunapellosta löytyi 46 kolikkoa, joista 45 oli hopeista ja yksi kuparinen. Vanhin raha ajoittuu vuoteen 1664. Kesän 1998 koekaivauksissa löytyi 39 hopeakolikkoa, jotka ajoittuvat vuosien 1670 ja 1762 väliseen aikaan. Rahoissa on sekä ruotsalaisia että venäläisiä rahoja. Syksyllä 1998 kaikki löytyneet rahat on siirretty Joensuun Carelicumin näyttelyyn. Vuoden 2000 kaivauksissa paikalta löydettiin merkkejä pystypaalurakenteisesta rakennuksesta, jossa on ollut kivetty kuoppaliesi, ja kivijalalle perustetusta lamasalvosrakenteisesta rakennuksesta.

Suovaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi-Joensuu (väliseltä 502-maantieltä lähtevän Solan tien pohjoispuolella, Paljakansuohon etelästä pistävän Suovaaran länsirinteellä. Suovaara on kivikaudella ollut Viinijärveen työntyvä niemeke. Maaperä vaihtelee hienosta hiekasta karkeaan soraan ja kivikkoon, etenkin harjun laella on kivistä. Suovaara päättyy luoteessa jyrkähköön kalliomuodostumaan. Asuinpaikka-aluetta on tutkittu vuosina 1960-61 yhteensä noin 244 m²n laajuudelta. Paikka on nykyisin hiekanoton pahasti vaurioittama.
Asuinpaikalta on löydetty maamme vanhin metalliesine (Edgren 1992, 70). Kuparista tehty pronssirengas (KM 14982:1) on tullut esille vuoden 1960 kaivausten yhteydessä.

Hautakari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi-Outokumpu -maantiestä noin 1 km luoteeseen, Hautakari -tilan asuinrakennuksesta noin 300 m länteen, pienen Paljakansuon laidassa. Kohteessa on hiekkakuoppa, asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille hiekkakuopan reunamista. Asuinpaikka-alue jatkuu myös pellon puolelle.

Saarikoski (607010003) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi-Joensuu -maantiestä noin 150 m itään, kuivuneen Viinijoen lounaisrannalla. Asuinpaikka-alueen kohdalla on tällä hetkellä keskikokoinen hiekkakuoppa, joka hyvin todennäköisesti on tuhonnut kohteen lähes kokonaan. Asuinpaikka-alue on osittain Saarikosken talon pihamaata.

Ketola (607010004) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Juuan maantiestä noin 1,5 km luoteeseen, Kiskojoen itäpuolella, Ketolan talon pihapiirissä. Alue on hiekkaista rinnettä.

Heikkilä (607010005) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Juuan maantiestä noin 500 m luoteseen Kiskojoen itäpuolella, Heikkilän talosta länteen olevalla pellolla ja sen reunassa, talosta noin 100 m olevan pienen hiekkakuopan luona. Alueen länsipuolella on suota.

Multavieru (607010006) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Juuan maantiestä noin 800 m kaakkoon, Kiskojoen itärannalla, Multavierun talosta noin 300 m kaakkkoon. Asuinpaikka sijoittuu joen rannassa olevan hiekkakuopan etelä- ja itäpuolelle. Maasto on hiekkaista mäntykangasta ja asuinpaikka-alueen halkaisee pieni paikallistie. Kohteessa on myös suuria tervahautoja ja raudanvalmistuskuoppia.
Multavierun asuinpaikka sijaitsi Höytiäisen kuivatukseen (vuoteen 1858) saakka pitkälle sisämaahan ulottuneen lahden koillisrannalla. Nykyisin asuinpaikan ohi virtaa noin 5 m:n levyinen, hitaasti virtaava Kiskonjoki. Järvenlaskun yhteydessä kuivattu maa on nykyisin laajana viljelysaukeana Kiskonjoen luoteispuolella. Asuinpaikka sijaitsee matalan luode-kaakko -suuntaisen, useita kilometrejä pitkän, kapean harjumuodostuman kohdalla. Harjulla on erotettavissa kaksi hyvin selvää terassia, joista Multavierun asuinpaikka sijaitsee maastossa selvimmin näkyvän 101 m:n korkeudella olevan terassin kohdalla.
Kaivauksia on suoritettu Multavierun talosta noin 350 m kaakkoon olevan hiekkakuopan ympärillä. Tutkimusten yhteydessä on asuinpaikka-aluetta todettu lisäksi talosta noin 100 m kaakkoon olevalla ylemmällä terassilla. Aivan Multavierun talon eteläpuolella olevalta perunapellosta on myös löydetty asuinpaikkalöytöjä, jonka kohdalta oletettavasti on tullut esille aiemmin irtolöytöinä esille tulleita löytöjä. Multavierun talosta noin 80 m pohjoiseen, tien itäpuolelta alkaa yli 100 m pitkä peltokaista, jonka pinnalta on tullut esille myös kvartsi-iskoksia. Osa vanhoista löydöistä voi olla tullut esille myös tältä peltoalueelta.

Veihtivaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi-Ahmovaara -maantiestä noin 700 m itään, Veihtisen taloon tulevan tien eteläpuolella, Veihtivaaran luoteislaidassa. Asuinpaikka-alue on Veihtisuon reunalla olevaa matalien hiekkakuoppien tuhoamaa aluetta.

Vaarala (607010008) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rukkojärven kaakkoispuolella olevan Vaaralan tilan maalla, talosta lounaaseen vievän peltotien varressa olevan hiekkakuopan reunassa, asuinrakennuksesta noin 150 m lounaaseen. Lisäksi asuinpaikkalöytöjä on tullut esille hiekkatieltä ja ojan penkereen reunamasta. Solan tien toisella puolella on Pohjanperänkangas -niminen asuinpaikka (Polvijärvi 23), jonka kohdalta on havaittu kolme asumuspainanne. Kohteet lienevät samaa asuinpaikkaa.

Niittyranta (607010009) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi - Juuka -maantien ja Kiskojoen itäpuolella. Kohde on ollut ennen Höytiäisen laskua vuonna 1868 Suur-Höytiäisen rannalla sijainneella niemekkeellä, joka avautuu länteen. Asuinpaikka liittyy harjumuodostumaan, johon miltei kaikki alueen asuinpaikat kuuluvat. Maaperä alueella on hietaa. Asuinpaikkalöydöt ovat kylätien ja joen väliseltä hietapitoiselta pellolta kahdelta eri korkeustasolta.
Asuinpaikka-aluetta on todettu yli 100 m:n pituisella alueella.

Sotkuma Lamminniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kylänlammen kaakkoisrannalla, Saharilan talosta noin 200 m länsiluoteeseen, Tilliniemeen vievän tien pohjoispuolella keskellä laajaa länteen ja pohjoiseen viettävää peltoaluetta. Maaperä on kivetöntä hiesu-hietapitoista maata.
Vuonna 1998 suoritetuissa kaivauksissa tutkittiin liesikiveys, kaksi paalunsijaa ja kolme mahdollista likamaakuoppaa / liesikuopparakennetta. Paikalta on kaivauslöytöinä mm. karjalaista keramiikkaa, piitä, liitupiipun katkelmia, kupariraha 1600-luvun loppupuolelta, rautapadan kappaleita, savitiivistettä, luuta, piitä ja kvartsi-iskoksia.

Sotkuma Kylänlampi 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Viinijärven itäpuoliskon pohjoispäässä, Kylänlammen länsirannalla, n. 100 m rannasta. Löydöt on poimittu hieta-hiesupitoiselta, kivettömältä viljelysmaalta. Peltoalue on loivasti länteen viettävää rantapeltoa. Paikalta on löydetty karjalaista keramiikkaa, kvartsia ja liitupiipunkatkelma.

Sotkuma Kylänlampi 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Viinijärven Venepohjanselän pohjoisrannalla, Lamminiemen tyvessä, Kylänlammen koillisrannalla. Alue on lounaaseen, Kylänlampeen, viettävää hiekkaista peltoa sekä Outilan marjatilan vadelma- ja viinimarjapeltoa ja mansikkamaata. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille Outilan talosta rannalle johtavan tien ja vadelmapensaiden väliseltä kapealta peltoalueelta noin 160 metrin matkalta. Maaperä alueella on kivetöntä hiekkamaata. Paikalta on löydetty karjalaista keramiikkaa, kvartsia, piitä, liitupiipun-, hioinliipan- ja rautakirveen- ja pronssiristin katkelma sekä kahden taalerin plooturaha. Vuoden 2020 tarkastuksen yhteydessä sekä pellon etelä- että pohjoispäässä havaittiin merkkejä peltotöissä vaurioituneista kivirakenteista.

Sotkuma Ortodoksikalmisto (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Lamminniemessä, Saharilan tilasta noin 200 m koilliseen, mäntykankaalla. Paikalla ei ole havaittavissa hautapainanteita. Kalmistosta on tutkittu osa, yhteensä 9 vainajaa on nostettu. Analyysi on tehty Oulun yliopistossa.
Alueella on kymmenkunta vanhaa mäntyä, joiden iäksi on arveltu jopa noin 300 vuotta.
Tutkimuksista ei ole raporttia, mutta tuloksista on julkaistu yksi artikkeli.

Veihtisuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärveltä Juukaan johtavan maantien varrella. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille maantien ja sen länsipuolella olevan pellon väliseltä alueelta noin 50 m pitkältä vyöhykkeeltä. Maantie on tuhonnut asuinpaikasta todennäköisesti suuren osan.

Ahopelto (607010015) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ahopellon talon eteläpuolella, noin 100 m Hirvikankaalle johtavalta tieltä, Höytiäisen vanhalla rantamuodostumalla. Asuinpaikan käyttöaikana paikalla on ollut noin 1 km:n pituinen luode-kaakko -suuntainen niemi. Kohteen muinaisranta on avautunut lounaaseen.
Asuinpaikka on sijainnut noin 2 m kuiville jääneen Höytiäisen rannan yläpuolella, terassilta ylöspäin kohoavan vanhemman rantamuodostuman yhteydessä.
Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille metsänäestysjäljistä.

Nisäpuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Mäntyahon ja Lehtolan talojen välissä viljelysmaalla. Asuinpaikka-alue sijoittuu Höytiäisen laskun jälkeen Nisäjärvestä kaivetun kanavan sekä aiemmin Nisäjärven laskujokena toimineen Nisäpuron välissä hieman ympäristöään korkeammalle kohoavalle peltosaarekkeelle. Nykyisin Nisäpuro on kuivunut kokonaan kanavan kaivamisen johdosta. Maaperä alueella on hietaa ja paikoin myös hiesua. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille loivasti kohti etelää laskevalta saarekkeen rinteeltä.

Mäntyaho (607010017) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee pienen niemen eteläkärjessä, hieman 100 m:n korkeuskäyrän yläpuolella. Maasto kohteella on loivasti etelään laskevaa rinnettä. Maaperä on kivetöntä hietaa. Nykyisin rinne on hyvin loiva, ja mahdollisesti sen muoto on tasoittunut pellon kyntämisen vuoksi.

Sillankorva (607010018) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi - Juuka -maantien itäpuolella. Kiskojoen yli kulkeva maantiesilta on noin 150 m kohteesta länteen. Asuinpaikka-alue on Kiskojoesta - ja aiemmin Höytiäisestä- kohonneen terassin päällä, joka avautuu lounaaseen. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille Niittyrannan taloon kulkevan tien molemmilta puolilta.
Asuinpaikka on osittain tuhoutunut pellolle kaivetun syvän ojan sekä Niittyrannan taloon johtavan tien vuoksi.
Veihtisuolta länteen laskevan ojan pohjoispuolelta, aivan karttaan merkityn hiekkakuopan pohjoisreunalta löytyi kvartsi-iskos vuoden 2002 inventoinnissa. Iskos tuli esille vahvasti punaiseksi värjäytyneestä maasta, huuhtoutumiskerroksen alapuolelta. Luultavasti Sillankorvan asuinapaikka jatkuu siis Veihtisuolta laskevan ojan pohjoispuolella, paikka on myös samalla korkeudella kuin Sillankorva, 100 m mpy terassilla.

Ala-Kisko (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärveltä Ahmovaaraan johtavan tien varressa, sen länsipuolella, pellon yläpuolisella töyräällä, Ala-Kiskon talosta noin 200 m pohjoiseen. Asuinpaikka on sijainnut ennen vuonna 1858 tapahtunutta Höytiäisen laskua sen itärannalla. Nykyään lahdesta on jäljellä vain kapea Kiskojoki asuinpaikan länsipuolella.
Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille noin 250 m matkalta pellon ja tien välissä olevalta vanhalta rantatöyräältä. Löytöjä on ollut näkyvissä pellon pinnalla, pellon ja töyrään ojanleikkauksessa sekä jonkin verran myös äestetyllä kankaalla.

Pohjanperänkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sotkumasta Solaan johtavan tien eteläpuolella, Rukkojärven kaakkoispuolella, Pohjanperän pohjoispuolisella mäntykankaalla, ja kuivuneen Pohjanlammen luoteispuolella. Asuinpaikka on lounaaseen suuntautuvan hiekkakankaan päässä. Vesiyhteys asuinpaikalta on ollut aikoinaan sekä Pohjanlammen että Rukkojärven kautta Viinijärvelle.
Asuinpaikalla on havaittavissa viisi asumuspainannetta, näistä kolme (1-3) on asuinpaikan lounaispäädyssä ja kaksi (4-5) asuinpaikan kaakkoon laskevalla rinteellä. Painanne 1 on pyöreähkö, halkaisijaltaan noin 5 m. Siitä noin 50 m itäkaakkoon sijaitsee painanne 2, jonka koko on noin 9x5,5 m. Painanne 3 sijaitsee painanteesta 1 noin 22 m länteen. Se on kooltaan 6,5x4 m ja se on hyvin matala. Painanne 4 on kooltaan 5x3,5 m. Itäisin painanne nro 5 erottuu hyvin selvästi maastossa ja on kooltaan 7x5 m. Tämä painanne sijaitsee muita yli metrin alempana.
Lisäksi asuinpaikalta kartoitettiin muita kuopanteita, joista osa on historialliselta tai uudelta ajalta, esim. tervahaudat ja osa on esihistorialliselta ajalta.
Asuinpaikkalöydöistä suurin osa on kvartsia ja palanutta luuta. Kivilajimateriaalia löytyi vain kolmen hiotun liuske-esineen kappaleen verran. Saviastian palaset ovat asbestisekoitteisia, osa kuuluu varhaiseen asbestikeramiikkaan ja osa myöhäiseen, mahdollisesti Pöljän ryhmään. Asuinpaikalla todettiin myös selvä kulttuurikerros, joka paikoin alueen länsiosassa, muinaisrantatörmällä oli noin 45-55 cm:n syvyydellä puhtaan podsoloituneen hiekan alapuolella.
Asuinpaikka sijoittuu kahden eri muinaisrantatörmän päälle ja on laajuudeltaan 500 x 75-100 m.

Hirvikumpu (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Horsmanaho-Mutkanvaara -välisen tien numero 15683 ja Olkiojalle johtavan tien risteyksestä noin 500 m länsi-lounaaseen, Olkiojan itäpuolella, noin 50 m ojan uomasta, pellolla kohoavalla kummulla. Kummun lounaisreunalta löydettiin 6 kpl kvartsi-iskoksia.
Kohde sijaitsee varsinaisesta, karttaan merkitystä Hirvikummusta noin 350 m luoteeseen. Kohdetta ei pystytty tutkimaan kunnolla pitkälle nousseen oraan vuoksi.

Kuikkapuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee noin 400 m länteen Polvijärvi-Joensuu -maantieltä 502, Kuikkapurolta Sotkumaan johtavan paikallistien länsipuolisella pellolla, loivan terassin päällä. Maasto viettää länteen kohti Lahnajärveä. Maaperä on hiekkaa.
Kohteesta noin 2,2 km päässä pohjoiseen sijaitsee Lahnasuon kivikautinen asuinpaikka (22). Asuinpaikat sijaitsevat samalla Lahnajärven muinaisella terassilla. Kvartsi-iskoksia löytyi muinaisen loivan terassin päältä, noin 60 x 50 m kokoiselta alueelta, noin 20 m Lahnajärveen laskevan Kuikkapuron pohjoispuolelta. Iskoksia löytyi myös tilan 47:15 itäpuoliselta palstalta.

Paskalampi (607010027) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee välittömästi Polvijärvi-Joensuu -välisen tien 502 ja siitä länteen eroavan Josulantien välisellä pellolla, Paskalammen pohjoispuolella. Maasto laskee etelään Paskalampea kohti. Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee rinteessä noin 90 m mpy korkeudella, ja historiallisen ajan asuinpaikka sijoittuu hieman sitä ylemmäs, noin 92,5-95 m mpy.
Esihistorialliseen asutukseen viittaavat kvartsi-iskokset ja historialliseen asutukseen punasavikeramiikka, kuona ja savitiiviste.
Vuonna 2010 kohteessa tehtiin koekuopitusta Joensuuntien länsipuolelle suunnitellun siirtoviemärilinjan kohdalle. Alueella ei havaittu merkkejä muinaisjäännöksestä.

Kultalampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinapaikka sijaitsee Sotkuma-Käsämä -maantien 5031 länsipuolella sijaitsevan Kultalammen luoteispuolella, Kultalammen rantaan saakka ulottuvalla peltosaralla, pellon halki kulkevan ojan eteläpuolella. Maasto viettää kaakkoon kohti lampea. Kultalammen itä- ja länsipuolella maasto on erittäin kallioista ja kivikkoista, mutta lammen pohjois- ja eteläpuolella maasto on peltoa, jonka maaperä on hiekkaa/hietaa.
Kohteesta noin 900 m kaakkoon sijaitsee Ranta-aitan kivikautinen irtolöytöpaikka. Kohteesta löytyi 4 kvartsi-iskosta noin 30 x 40 kokoiselta alueelta.

Huosiolampi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi-Joensuu -maantiestä ja siitä lähtevän Solantien risteyksestä noin 1 km itä-koilliseen, Huosiolammen pohjoispuolisella pellolla. Kohde sijaitsee noin 90 m mpy korkeudella, pienen terassin yläpuolella. Maasto viettää länteen. Maaperä on hiekkaa/hietaa.
Lahnasuon asuinpaikka (22) sijaitsee kohteesta noin 900 m etelä-lounaaseen. Huosiolammen asuinpaikalta löytyi kvartsiesineen katkelma sekä kvartsi-iskoksia, löytöjä tuli 100 x 50 m kokoiselta alueelta.

Huosiolampi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi-Joensuu -maantien itäpuolella, Lampelan talosta noin 850 m pohjoiskoilliseen, noin 200 m pellolle johtavan tien pohjoispuolella, Huosiolammen pohjoispuolisella pellolla olevalla kumpareella. Lahnasuon asuinpaikka (22) sijaitsee kohteesta noin 1 km etelälounaaseen. Asuinpaikka sijoittuu noin 90 m mpy. Maaperä on hiekkaa/hietaa.
Pellolla sijaitsevalta kumpreelta löytyi kvartsinen raaka-ainekappale sekä kvartsi-iskoksia.

Huosiolampi 3 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi-Joensuu -maantien itäpuolella, Huosiolammen etelä- ja länsipuolisella pellolla, Lampelan talosta noin 200 m koilliseen. Paikalta löytyi sekä esihistoriallisen että historiallisen ajan löytöjä. Maasto viettää lampea kohti pohjoiseen ja itään. Maaperä on hiekkaa. Lahnasuon kivikautinen asuinpaikka sijaitsee kohteesta noin 400 m etelälounaaseen.
Paikalta löytyi historiallisia ja esihistoriallisia löytöjä kaikkiaan neljästä eri kohdasta. Historiallisen ajan löytöjä tuli pellon halki vievän tien itäpuolelta, kohteen korkeimmalta kohdalta, sekä tien vieressä sijaitsevan pienen kallioisen kumpareen luota, mistä löytyi myös kvartsi-iskoksia. Lammen länsireunaan vievän tien eteläpuolelta löytyi kaksi kvartsikaavinta sekä -iskoksia. Kivikautinen asutus sijoittuu löytöjen perusteella noin 90 m mpy.

Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi-Joensuu -välisen maantien itäpuolella, Lampelan talosta noin 300 m luoteeseen sijaitsevalla pellolla. Maasto laskee loivasti luoteeseen. Maaperä on hiekkaa. Lahnasuon kivikautinen asuinpaikka (22) sijaitsee noin 450 m kohteesta kaakkoon. Paikalta löytyi sekä historiallisen että esihistoriallisen ajan löytöjä, mm. punasavikeramiikkaa, savitiivistettä, kuonaa ja kvartsi-iskoksia.

Saarela (632000001) (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksikalmisto on tullut esille 1920-1930 -luvulla hiekkaa ajettaessa. Silloin alueelta löytyi 60-70 cm syvältä useita vainajia. 1960-luvun lopussa on ollut nähtävissä luita hiekkakuopassa. Viljelyspellon kohdalla on ollut nähtävissä aikoinaan kuopanteita ja myös pellolta on tullut ihmisen luita. Muutaman sadan metrin päässä on ollut tsasouna. Se on ollut alueen korkeimmalla kohdalla. Lisäksi alueelta on 1700-luvun rahojen kätkölöytö.

Pylölä (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksikalmisto sijaitsee entisen Sintsojärven rannalla. Kohde löytyi 1940-luvulla hiekkaa otettaessa. Tällöin tuli esille useita vainajia. Sijainti ei ole täysin varma, mutta todennäköisesti kalmiston paikka on noin 200 metriä Saarelan talosta pohjoiseen.

Saviniemi (632010001) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pienen Onkamon länsipuolella Saviniemen tyvessä, rannasta noin 200 m:n päässä ja Peltolan talosta 200-400 m itään. Alue on kivikkoista mäntykangasta. Alueen halki kulkee rantamökeille vievä tie. Asuinpaikka-alueella on 3-5 asumuksenpohjaa, joiden halkaisija on noin 4,5 m. Ne näkyvät maastossa matalina painaumina. Asuinpaikalla on suoritettu tutkimuksia vuosina 1960 ja 1961 ja tutkittu yhteensä 139 m². Vuoden 1961 kaivauksissa on tutkittu yksi punamultahauta. Asuinpaikkaa on kutsuttu myös Rinkumäeksi.

Porolahti (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pienen Onkamon länsirannalla, Suuren Porolahden pohjukassa olevalla rantapellolla, joka on Porolahden talosta kaakkoon. Paikalta on löytynyt varhaismetallikautista keramiikkaa, kvartsia ja rautakuonaa.

Kaskiniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rauansalon koulusta noin 1,5 km itäkoilliseen, Rauanjärven länisrannalla olevan Kaskiniemen etelälaidassa, kesämökkialueella. Asuinpaikka-alue on hiekkaista mäntykangasta.

Tuohimäki (632010004) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pienen Onkamon pohjoispuolella, Tikkalaan vievän tien ja järven välillä, Lotokanjoesta noin 500 m itään, peltoalueen laidalla on kolme kiviröykkiötä, joista yhden halkaisija on noin 15 m, toisen koko noin 25 x 10 x 2-3 ja kolmannen 6 x 4 x 1,5 m. Röykkiöiden päällä kasvaa puita.

Nivanjoki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pieni-Onkamosta Pyhäselkään laskevan Nivanjoen pohjoisrannalla, harjun rinteellä, Hammaslahdentien itäpuolella. Asuinpaikalla on kolme löytökeskittymää vajaan 400 metrin pituisella alueella pellon pohjoisreunalla. Löydöt ovat pellon ojaleikkauksesta ja pellon pinnalta.

Alttinakivi (Kultti- ja tarinapaikat)
Ajoittamaton; Alttinakivi sijaitsee Alttinan talon ja Tikkalaan johtavan tien eteläpuolella, aivan riihen vieressä. Se on 4,5 x 5 x 2 m kooltaan ja sen kerrotaan olleen uhri- tai käräjäkivi. Myös kauppaa on käyty sen luona. Tähän viittaa käsite alttinaraha.

Lamminsalonkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sangenlahteen ja Haapasalmelle vievän tien itäpuolella, mäntykankaalla. Alueella on runsaasti pieniä hiekanottopaikkoja. Lisäksi paikalla on kaksi hiekkakuoppaa, joista läntisempi (suurempi) on aivan tien varressa. Löydöt on poimittu hiekkakuoppien reunoilta ja tieliekkauksesta. Asuinpaikka lienee suureksi osaksi tuhoutunut hiekanotossa.

Hiekkala 1-2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Suuren ja Pienen Onkamon välissä olevan kannaksen keskellä, Hiekkalan talosta noin 100 m itään, Tohmajärven Tikkalasta Rääkkylän Vahalahteen vievän maantien varressa, sen pohjoisreunalla. Kivikautinen asuinpaikka (Hiekkala 1) on metsäisellä hiekkaharjulla. Maasto viettää loivasti etelään ja tien eteläpuolella se muuttuu 80 m korkeuskäyrän vaiheilla soiseksi. Kohteessa on kaksi asumuspainannetta, joista toinen erottuu maastossa heikosti. Löydöt ovat tulleet ojanleikkauksesta (noin 50 m matkalta) ja mm. painanteeseen tehdyistä koekuopista. Paikalla on lisäksi yksi mahdollinen pyyntikuoppa (Hiekkala 2). Kuopan pohjalla on havaittu runsaasti hiiliä, joten kyseessä saattaa olla hiilimiilu. Ks. erilliskohteet.

Kääppäniemi (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Röykkiö sijaitsee Jänisselän Piimälahden etelärannalla, Pakarilan talosta noin 200 m pohjoiseen, hiekkakankaalla. Röykkiö on halkaisijaltaan noin 10 m, epämääräinen, matala ja maatunut. Vuoden 2004 inventoinnissa röykkiötä ei pystytty paikallistamaan.
Vuoden 2020 maastotarkastuksessa röykkiön todettiin sijaitsevan Kääppäniemestä länteen laskeutuvan rinteen reunalla, noin 40 metrin päässä rannasta. Tarkastushetkellä röykkiön päällä kasvoi voimakas sammalpeite, eikä sen muotoa tai laajuutta ollut mahdollista määrittää luotettavasti. Rakenne erottuu kuitenkin varsin selvästi muutoin melko kivettömässä maastossa ja sen muodon voidaan arvioida olevan pyöreähkö tai soikea. Rakennusmateriaalinen röykkiössä on käytetty melko erikokoisia kiviä.
J. Maukonen on kirjoittanut Liperin kihlakunnan arkeologisia kohteita käsittelevässä artikkelissaan (SMYA IV: 150-151) röykkiöön uhratun menneinä aikoina rahoja ja "tinalehtiä", jotka ovat kuitenkin myöhemmin joutuneet aarteenetsijöiden saaliiksi. Toisen tarinan mukaan röykkiöön on haudattu venäläisten sotilaiden ruumiita, mutta tätä kertomusta Maukonen pitää epätodennäköisenä. Maukosen näkemyksen mukaan kyseessä on esihistoriallinen kiviröykkiö, mitä rakenteen sijainnin ja morfologian perusteella voidaan pitää edelleen uskottavana tulkintana. Kohteen määrittäminen vaatii kuitenkin tarkempia tutkimuksia.

Päivärinta (707010004) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Ruukinlahteen laskevan Kylmäpohjanjoen suun eteläpuoellla, Hammaslahteen vievän maantien länsipuolella. Alueelta on tilan ulkorakennusten nurkalta ja noin 100 m talosta länsilounaaseen olevalta pellolta poimittu löytöjä. Paikalla on mahdollisesti yhtenäinen asuinpaikka.

Anninkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kiteelle vievän maantien koillispuolella, lähellä kunnanrajaa. Anninkangas on soiden väliin pistävä niemikumpare. Asuinpaikka on sen etelälaidassa, metsätien varressa, noin 200 m kaakkoon ortodoksisesta hautausmaasta.

Mehonlahti 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan alueella, Kiteelle vievän maantien lounaispuolella, Multalan taloon vievän tien varressa. Asuinpaikkalöytöjä on poimittu tien vierestä, sorakuopalta risteykseen asti, parin sadan metrin matkalta. Maasto on mäntyvaltaista, hiekkapohjaista kangasta.

Pörrinmökki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Jaamankankaan etelä-ja lounaisreunalla Jaaman, Multalan ja Huotinniemen teiden varsilla, Multalan ja Huotinniemen teiden risteyksestä noin 600 m Multalaan ja 100 m Huotinniemeen päin.
Rääkkylän Jaamankankaan noin 10 km pitkällä harjumuodostuma-alueelta tunnetaan 28 kivikautista asuinpaikkaa, 1 lapinraunio sekä 11 pyyntikuoppakohdetta. Keskeisin ja tutkimuksellisesti arvokkain on Pörrinmökki -niminen asuinpaikka. Se on saanut nimensä Kiteen ja Jaaman tien risteyksessä olleesta Pörrin mökistä.
Pörrinmökin kivikautinen asuinpaikka-alue (Pörrinmökki a) on Pohjois-Karjalan laajimpia, verrattavissa Outokummun Sätökseen. Sen pinta-alaksi voidaan laskea vähintään 10 ha. Huolimatta teistä, hiekkakuopista ja osittaisesta metsänaurauksesta asuinpaikka-aluetta voi pitää edelleen suhteellisen ehjänä.
Asuinpaikka-alue sijoittuu Saimaan muinaisille rantaterasseille. Asuinpaikan vanhempi asutusvaihe on 83,5-84,5 m mpy ja ajoittuu Vuoksen puhkeamisen aikaan (5000 BP) ja nuorempi, alemmalle terassille sijoittuva asutusvaihe, ajoittuu edellä mainitun tapahtuman jälkeiseen aikaan.
Pörrinmökin alueella, Multalan tien varressa on seitsemän todennäköistä asumuspainannetta ja viisi pyyntikuoppaa (Pörrinmökki b), joista yksi on tutkittu vuonna 1996. Huotinniemen ja Jaaman teiden varsilla on useita tervanpolttoon liittyviä kuoppia. Alueelta on myös tutkittu punamultahaudalta vaikuttava rakenne. Pörrinmökin asuinpaikka-aluetta on kaiken kaikkiaan tutkittu koekairauksin ja fosforianalyysein noin 7 ha:n alue ja kaivauksin lähes 1500 m2.
Toistaiseksi vain asuinpaikan itäosan asumuspainanteiden sijainti on mitattu GPS-paikannuksella. Multalaan vievän tien reunuksen painanteita ei ole mitattu.

Mehonlahti 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan lounaispäässä, Multalan tien varressa, Pörrinmökin kivikautisesta asuinpaikasta (707 01 0007) noin 0,2 km luotseeseen. Maantien molemmilla puolilla on raivattu peltoa, jotka on kuitenkin nyt metsitetty. Löytöjä on varsinkin maantien itäpuolelta, entisen pellon länsi- ja luoteisreunoilta, mutta myös maantien länsipuolelta. Asuinpaikasta pohjoiseen on kivikautinen asuinpaikka, Mehonlahti 1.

Lappalaissuo 1-2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Lappalaissuon itäosassa metsämäellä. Paikalla on kivi- ja varhaismetallikautinen asuinpaikka (Lappalaissuo 1) sekä neljä kiviröykkiötä ja yksi kivilatomus (Lappalaissuo 2). Asuinpaikkalöytöjä koko mäen alueelta, metsänaurausvaoista. Paikalta on löytynyt kampa-, asbesti- ja tekstiilikeramiikkaa, rautakauden tyypin keramiikkaa, kynsitaltta ym. (KM 24030, KM 26436:1-31, KM 27572, KM 27996:1-8). Osa röykkiöistä on vaurioitunut metsänaurauksessa. Ks. erilliskohteet.

Mikinsuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan eteläreunalla, Kiteen maantiestä noin 400 m etelään, Kapakan taloon vievän tien varressa, Mikinsuon länsipuolella.
Mikinsuo 1: Kapakan taloon vievän tien itäpuoella pistaa Mikinsuohon heikkaniemeke, joka on äestetty ja johon on istutettu taimia. Löytöjä on poimittu etenkin sen eteläosasta.
Mikinsuo 2: Edellä mainitusta kohdasta noin 50 m etelään erkanee Kapakan tiestä luoteeseen metsätie, jonka kohdalta ja myös pohjoispuolella olevalta metsä-äestetyltä alueelta on poimittu löytöjä.
Mikinsuo 1 ja 2 ovat todennäköisesti samaa, yhtenäistä asuinpaikkaa.

Kotilansalo (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Asuinpaikka sijaitsee kuivatun Oravilahden rannasta noin 100 m. Alavan maaston keskellä on kivikkoinen mäenkumpare, joka on metsä-äestetty ja istutettu puuntaimille. Vuosina 2002 ja 2003 paikkaa on tutkittu yhteensä 57 m2: n laajuudelta. Kaivauslöytöinä tuli esille mm. varhaista asbestikeramiikkaa ja Pöljän tyypin asbestikeramiikkaa. Kaivausten yhteydessä on tutkittu myös yksi kiviröykkiö, joka oli tehty suuren maakiven viereen. Vaurioituneen röykkiön koko oli puhdistuksen jälkeeen noin 4 x 3 m. Kiveyksen pohjaosasta löytyi kivien välistä tasoydin kvartsista, kvartsi-iskos sekä tulus-/tai iskukvartsi.

Läävälahdensuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan lounaisreunalla, Rääkkylä-Kitee -maantiestä noin 300 m lounaaseen. Paikka on länteen, Läävälahdensuohon ja Täitimenjärveen viettävää rinnettä. Asuinpaikka sijaitsee Mikinsuon kivikautisesta asuinpaikasta (707 01 0011) noin 400 m luoteeseen. Mahdollisesti asuinpaikat liittyvät yhteen. Löydöt on poimittu metsäaurauksen jäljiltä ja metsätien pinnasta. Vuoden 2004 inventoinnin yhteydessä mtsäauraus todettiin umpeenkasvaneeksi.

Kotaniemi 1 (707010014) (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Ruukinlahteen viettävällä hiekkaisella rinteellä, Kotaniemen tyvessä ja Hammaslahden tieltä Kotaniemen kärkeen johtavan tien varrella. Löydöt on poimittu metsänaurausvaoista läheltä rantaa. Asuinpaikalla on mahdollinen kaksiosainen asumuspainanne (koordinaatit: x= 6918 16, y= 4490 75), joista suurempi on kooltaan 8x8 m ja pienempi noin 4x3 m. Painanteeseen tehdyistä koeuopista ei ole löytynyt merkkejä kulttuurikerroksesta eikä siitä ole saatu esinelöytöjä. Vuoden 2004 inventoinnissa painannetta ei kyetty hahmottamaan maastossa.

Kivilampi (707010015) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rääkkylä-Kitee -maantien koillispuolella, metsäauratulla ja osin puuntaimille istutetulla, lounaaseen viettävällä hiekkaisella harjun rinteellä. Löytöjä on poimittu pitkin tien reunaa ja koekuopista sekä metsänaurausvaoista. Vuoden 2004 inventoinnissa metsäaurausalue todettiin umpeenkasvaneeksi.

Mikinsärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaalla, Täitimenjärven pohjoispuolella, Rääkkylä-Kitee maantien molemmin puolin, metsäauratulla, hiekkaperäisellä, lounaaseen viettävällä harjanteella ja sen rinteillä. Löydöt poimittu laikutetulta alueelta, noin 40 x 30 m kokoiselta alalta. Maaperä alueella on hiekkaa. Keskellä laikutettua aluetta on heikosti erottuva noin 4 m halkaisijaltaan oleva painanne, joka on mahdollisesti asumuspainanne. Vuoden 2004 inventoinnissa metsäaurausalue todettiin umpeenkasvaneeksi.

Rantala 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rääkkylä-Kitee maantien molemmin puolin hiekkaisella maaperällä. Asuinpaikkalöydöt poimittu metsänäestysjäljistä tien koillispuolelta, läheltä hiekkakuoppaa sekä tien lounaispuolelta pellon pinnasta. Asuinpaikalla on havaittu kaksi eri löytötasoa, joista ylempi on noin 82,5 m mpy, tien koillispuolella. Alempi löytötaso on 79,5 m mpy, tien lounaispuolella. Vuoden 2004 inventoinnissa merkit metsäaurauksesta todettiin hävinneen maastosta. Noin 100 m luoteeseen on Rantala 2 -pyyntikuoppakohde (707 01 0034).

Rasivaaran koulu (Asuinpaikat)
Rautakautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rasivaaran koulun puutarhassa. Löydöt on poimittu muokatusta puutarhamaasta. Paikalta on löytynyt rautakautista keramiikkaa, savitiivistettä ja kvartsia. Löydöt saattavat liittyä myös paikalla mahdollisesti olleeseen ortodoksikalmistoon.

Huotinniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan eteläpuolella, Muljulanselän Huotinlahden pohjukassa, Huotinniemen tilan länsipuolella, viljelysmaalla. Maaperä on hiekkaista multaa. Vuoden 2004 inventoinnissa paikka todettiin täysin nurmettuneeksi.

Kivilamminsuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rääkkylä-Kiteen maaniten koillispuolella, hiekkaperäisellä, loivasti koilliseen suuntautuvalla niemekkeellä. Alue on metsä-ästetty. Löydöt poimittu äestysjäljistä. Vuoden 2004 inventoinnissa metsäaurausalue todettiin kasvaneen umpeen.

Ylälampi-Sarvisuo 1-2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Rääkkylä-Kitee -maantien molemmin puolin, aivan Rääkkylän ja Kiteen rajalla. Paikalla on kivikautinen asuinpaikka (Ylälampi-Sarvisuo 1) ja pyyntikuoppia (Ylälampi-Sarvisuo 2). Ks. erilliskohteet. Asuinpaikkalöydöt on poimittu tieleikkauksista, hiekkakuopan sienämistä, kannokoista sekä koekuopista. Tien koillispuolisella harjanteella on ainakin yksi asumuspainanne. Alue on hiekkapohjaista kangasmaastoa. Lisäksi alueella on 2. maailmansodan aikaisia puolustusvarustuksia (Täitimänniemi Anninkankaansuo), jotka hankaloittavat pyyntikuoppien tunnistamista.
Asuinpaikka-alueeseen kuuluu myös Kiteen puolella oleva Sarvisuon asuinpaikka.

Yläjoki (707010022) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rääkkylä-Kitee -maantien koillispuolella, Kumpulan taloon johtavan tien risteyksen vieressä olevan pienen hiekkakuopan ympärillä, louhikkoisella ja hiekkapohjaisella maaperällä. Maasto on mäntyvaltaista kangasta. Löydöt on poimittu hiekkakuopan reunamilta. Alueella on myös kaksi mahdollista asumuspainannetta. Näistä selkeämmin erottuvan painanteen koordinaatit ovat p= 6904 251, i= 3649 185. Painanne on kooltaan 6 x 4 m ja syvyydeltään 0,8 m. Epämääräisempi painanne, joka on lähes kiinni edellisessä, on kooltaan 5 x 5 m ja syvydeltään 0,6 m. Sen koordinaatit ovat p= 6904 248, i= 3649 179.

Salmentie (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rääkkylä-Kitee -maantien koillispuolella olevalla hiekkapohjaisen harjun rinteellä. Alueella on tehty metsä-äestys. Löydöt on poimittu äestysjäljistä. Löytöalue on suppeahko. Vuoden 2004 inventoinnissa äestetty alue todettiin umpeenkasvaneeksi.
Asuinpaikka liittynee 0,3 ja 0,6 km päässä oleviin Kivilammensuon (701 01 0020) ja Yläjoen (701 01 0022) varhaisasbestikeraamisiin asuinpaikkoihin.

Akkamäki 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Täitimänjärven pään pohjoispuolella, Jaamankankaan luoteisreunalla. Asuinpaikka on Jaaman tien risteyksestä noin 200-250 m kaakkoon, pienellä kumpareella. Alue on entistä mäntykangasta, joka on metsä-äestetty. Maaperä alueella on hiekkaa, mutta hyvin louhikkoista. Löydöt on poimittu äestyskohdista. Vuoden 2004 inventoinnissa metsä-äestys todettiin umpeenkasvaneeksi.

Harila (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Kohde sijaitsee Rasivaaran kylästä noin 3 km länteen, Orvilahdentien ja Rääkkylä-Kitee -maantien välissä, Harilan talon pihapiirin tuntumassa. Löydöt on tulleet esiin Harilan päärakennuksesta noin 20 m päästä, pellolta, viemäritöiden yhteydessä. Löydöt olivat noin 60 cm:n syvyydessä, noensekaisessa maassa, jossa oli havaittavissa myös laattakivirakenteita.

Ylälamminsuo (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee Rääkkylä-Kitee -maantien varrella, Jaamankankaan koillisreunalla, Jaamankankaan hiekkakuopille menevän metsäautotien pohjoispuolella ja Ylälamminsuon lounaisrannalla. Pyyntikuopan halkaisija on noin 2 m ja syvyys noin 40 cm.

Suurisärkkä 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan länsireunalla, Multalan talosta noin 300 m koilliseen, metsäautotien varressa. Asuinpaikalla on kolme erillistä löytöaluetta ja lisäksi maanpinnalle näkyvinä rakenteina kolme asumuspainannetta.
Löytöalueelta 1 ovat löydöt KM 28778:1-3. Ne on kerätty metsäautotien pinnalta noin 100 metrin matkalta.
Löytöalueelta 2 ovat löydöt KM 28778:4-6. Alue käsittää tienpinnan löydöt 50 m:n matkalta sekä asumuspainanteet 1-2 tien länsipuoella rantatörmän päällä. Painanteeseen 1 on tehty neljä koekuoppaa ja niistä ovat löydöt KM 28778:7-16. Koekuoppien seinämissä oli havaittavissa vahva likamaa, sen sijaan painanteen edustalle kaivetusta koekuopasta ei ollut havaittavissa likamaata, eikä siitä myöskään tullut löytöjä. Painanteet 1 ja 2 ovat suurinpiirtein samanlaisia: niiden koko on noin 8 x 4 m ja syvyys noin 50 cm. Muodosltaan ne ovat soikean ja suorakaiteen muotoisen väliltä. Painanteet ovat noin 1,5 m korkean rantatrmän harjalla.
Löytöalue 3 on pieni kumpare edellisistä edelleen pohjoiseen päin. Siitä on poimittu tien pinnalta löydöt KM 28778:17. Asumuspainanteeseen nro 3 on tehty kaksi koekuoppaa, joista ei tullut löytöjä eikä niissä ole havaittu likamaata. Painanne on edellisiä epäselvempi. Sen koko on noin 6 x 4 m ja syvyys noin 50 cm.
Asuinpaikan keramiikkalöydöt ovat Pöljän tyypin keramiikkaa. Lisäksi on löytynyt mm. pieni, vain terästään hiottu taltta. Mahdollisesti löytöalueen 1 löydöt ovat varhaismetallikautisia, siksi alhaisella korkeudella ne ovat. Korkeus on samaa luokkaa läheisen Mehonlahti 2 -asuinpaikan asbestikeramiikan korkeuden kanssa.

Kumpulantie (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kitee-Rääkkylä -maantien koillispuolella, noin 50 m luoteeseen Kumpulan talon tienhaarasta. Alue on Jaamankankaan itäreunaa. Asuinpaikka on metsänaurausalueella ja sen halki on vedetty myös vesijohtoputki. Maaperä on hieman kivikkoista hiekkakangasta. Löydöt ovat metsänaurausvaoista ja vesijohtoputken kaivuun yhteydessä kaivetun maan kohdalta. Löytökohdalla maasto muodostaa kumpareen, jolla asuinpaikka lienee. Löytöjä on poimittu noin 25x25 m:n laajuudelta. Saviastianpalat ovat varhaista asbestikeramiikkaa. Vuoden 2004 inventoinnissa metsäauraus todettiin umpeenkasvaneeksi.
Asuinpaikka liittynee läheisiin varhaisen asbestikeramiikan löytöpaikkoihin eli Kivilamminsuon (707 01 0020) ja Yläjoen (707 01 0022) asuinpaikkoihin.

Mikinlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan lounaisreunalla, Kapakan ja Malilan taloille johtavalta tieltä erkanevan metsäautotien varrella, Mikinsuon ja Läävälahdensuon asuinpaikkojen välisellä metsä-äestysalueella. Asuinpaikka on noin 50 m koilliseen tiestä, korkeampien harjunkohtien välisessä "taskussa". Löydöt on poimittu metsänäestysjäljistä noin 10x10 m:n suuruiselta alueelta. Keramikkalöydöt ovat varhaista asbestikeramiikkaa. Vuoden 2004 inventoinnissa löytöjä poimittiin aiempaa löytöaluetta alempaa, korkeuskäyrän 82,5 m tuntumasta. Asuinpaikkaa lienee käytetty varhaisasbestikeramiikan ajalta aina kivikauden lopulle, mahdollisesti pitempäänkin.

Kapakanmäki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rääkkylä-Kitee -maantien eteläpuolella, Rantalan talon itäpuolisella pellolla, päärakennuksesta noin 80-120 m itäkaakkoon. Kohta on hiekkaista peltoa, jossa maasto kohoaa noin 82,5 m korkeudelle. Löydöt on kerätty viljelyspellolta, suppealta alalta pellon koillisnurkasta.

Rantala 2 (707010034) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee Rääkkylä-Kitee -maantien koillispuolella, samalla harjanteella kuin Rantalan asuinpaikan (707 01 0017) ylempi osa. Itse asuinpaikasta pyyntikuoppa on noin 100 m kaakkoon. Maantien reunasta on kuopalle noin 12 m. Harjanteen rinnalla kulkee pohjoisempana varsinainen harju ja näiden väliin jää nykyään suomainen laakso. Pyyntikuoppa sijaitsee matalan harjanteen kapeimmalla kohdalla, hieman ennen laakson (muinaisen lahden) päätä. Selvästi maastossa erottuva pyyntikuoppa on halkaisijaltaan noin 2 m ja syvyydeltään noin 70 cm.

Kapakkaselkä 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan luoteispäässä, Rääkkylä-Kitee -maantien koillispuolella, Mikinsärkän tiestä noin 200 m päässä olevaa peltoa vastapäätä. Paikalla on muinoin ollut matala lahdelma, jonka kaakkoisella rannalla, matalan harjanteen päässä asuinpaikka on sijainnut. Löydöt on poimittu metsä-äestyskohdista noin 10 x 10 m alalta. Vuoden 2004 inventoinnissa metsä-äestys todettiin umpeenkasvaneeksi. Kohteeseen on liitetty maantien eteläpuolelta, pellon nurkasta talteen otetun kvartsi-iskoksen löytöpaikka.

Kapakkaselkä 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan luoteispäässä, Rääkkylä-Kitee -maantien koillispuolella, Mikinsärkän tienhaarasta noin 100 m itäkaakkoon. Paikalla on muinoin ollut matala lahdelma, jonka luoteisrannalla asuinpaikka on sijainnut. Asuinpaikka sijaitsee kahden harjanteen välisessä laaksossa muinaisella rantaterassilla. Löydöt on poimittu metsänäestyskohdista noin 20 x 20 m:n suuruiselta alueelta. Vuoden 2004 inventoinnissa metsä-äestys todettiin umpeenkasvaneeksi.

Järvenpää (707010037) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rääkkylä-Kitee -maantien koillispuolella, Jaaman tien pohjoisesta risteyksestä noin 500 m kaakkoon. Alue on metsä-äestettyä hiekkakangasta, jossa on myös jonkin verrran suurehkoja kiviä. Löydöt on poimittu metsänäestyskohdista kahdelta eri löytökorkeudelta (vaaittu inventoinnin yhteydessä). Alempien löytöjen korkeus on 84,9 m mpy ja ylempien 86,3 m mpy. Molemmilta löytökorkeuksilta on varhaista asbestikeramiikkaa. Välissä on heikosti erotettava mahdollinen rantamuodostuma, jonka törmän juuren korkeudeksi on vaaittu 85,0 m mpy. Rääkkylässä useilla asuinpaikoilla näyttää varhaista asbestikeramiikkaa olevan kahdella rantakorkeudella (vrt. Pörrinmökki, Kivilampi).
Tarkastuksessa 2008 asuinpaikan on todettu jatkuvan maantien lounaispuolella kohoavalla harjanteen laella, jonka hakkuualueen äestyslaikuista on otettu talteen asbestikeramiikka ja palanutta luuta. Asuinpaikan laajuutta ei tunneta, mutta se saattaa ulottua koko harjanteen laajuudelle. Harjanteen eteläpuolella on kivikaudella avautunut matala lahti.

Suurisuo (707010038) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Rääkkylä-Kitee -maantien koillispuolella, Jaaman tien pohjoisesta risteyksestä 140 m luoteeseen, Akkamäen hiekkakuopalle johtavan tien risteysalueella. Kvartsilöydöt saattavat olla sekundaarisella paikalla! Paikalle tehdyistä koekuopista ei ole löytynyt esihistoriaan viittaavia merkkejä.

Kannas (707010040) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat (2 kpl) sijaitsevat Suuri- ja Pieni-Onkamo -järvien välisellä kannaksella, Tikkalaan johtavan tien pohjoispuolella, jyrkähkösti nousevalla rinteellä, Kannaksen talosta noin 350 m länteen. Alue on havupuumetsää. Pyyntikuopista alempi on noin 85 m mpy korkeudella ja sijaitsee noin 15 m päässä tiestä; kuoppa on muodoltaan soikeahko, halkaisijaltaan 2 m ja syvyydeltään noin 50 cm. Ylempi pyyntikuoppa on noin 88 m mpy, ja se sijaitsee noin 25 m päässä tiestä. Kuoppa on pyöreä, halkaisijaltaan 1,5 m ja syvyydeltään noin 50 cm.

Jouhtenuslampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rääkkylän kirkonkylän itäpuolella, Jänisselän Piimälahden etelärannalla, soistuneen Jouhtenuslammen pohjoisrannalla, Piimän talosta noin 0,4 km länteen, Huuronniemeen johtavan tien eteläpuolella. Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta. Asuinpaikan eteläosassa, tien eteläpuolisen kankaan korkeimmalta kohdalta hieman lounaaseen, rantaterassin päällä, on 7 x 5 m kokoinen asumuspainanne, jonka syvyys on 0,7 m. Painanne on pituussuunnaltaan hieman vinosti rantaan kohden. Ympäristössä maasto on ehjää ja painanne näkyy erittäin selvästi. Samalta löytökorkeudelta, tien pientareelta on löytynyt Pöljän keramiikkaa ja kvartsi-iskoksia. Myös hiekkakuopan reunalta on poimittu varhaisabestikeramiikkaa. Hiekkakuoppaa lukuunottamatta maasto on tien molemmin puolin ehjä.
Paikasta muutama sata metriä itään on Piimän pyyntikuoppa (707 01 0042).

Piimä (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee Jänisselän Piimälahden Huuronniemeen johtavan tien pohjoispuolella, Piimän talosta 160 m luoteeseen, Säyneenlahden etelärannalla.
Muinoin kohde on sijainnut matalalla kannaksella. Pyyntikuopalle on Huuronniemen tieltä noin 20 m ja Säyneen lahden rannalle johtavalta mökkitieltä noin 40 m. Pyyntikuoppa on halkaisijaltaan noin 2 m ja syvyydeltään noin 70 cm.
Aluetta on tarkastettu 1995 sekä 2004 inventoinneissa, joista edellisessä pyyntikuopan arvioitiin olevan Rääkkylän edustavimpia.
Paikasta muutama sata metriä länteen on Jouhtenuslammen kivikautinen asuinpaikka (707 01 0041).

Pirranlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Suuri-Onkamon ja Hasonselän välisellä kannaksella, Pihlajaniemeen johtavan tien pohjoispuolella. Maasto on hiekkapohjaista, nuorta mäntymetsää. Löytöjä on Parkkosen mökille johtavan tienhaaran tuntumasta, Pihlajaniemen tien pohjoisleikkauksesta sekä syvän hiekkakuopan pohjois- ja itä- ja eteläseinämistä. Hiekkakuoppa ei nähtävästi ole enää käytössä, koska sen reunoilla kasvaa nuoria koivuja ja pensaikkoa.
Vaikka topografia on hiekkakuopan johdosta alueella varsin rikkonainen, voidaan kuitenkin olettaa, että täällä on kaksi löytökorkeutta. Alemman asuinpaikan löydöt (KM 28786:1-5) ovat tien leikkauksesta sekä hiekkakuopan matalasta eteläseinämästä, n. 81-82 m mpy korkeudelta. Hiekkakuopan seinämästä otetussa maanäytteessä oli palaneen maan joukossa runsaasti palaneen luun kappaleita sekä muutamia paloja tunnistamatonta asbestikeramiikkaa. Ylemmän asuinpaikan löydöt (KM 28786:6-9) ovat hiekkakuopan pohjois- ja itäseinämästä, n. 83-84 m mpy korkeudelta. Keramiikkalöydöt ovat tyypillistä kampakeramiikkaa ja asbestikeramiikkaa.

Pihlajaniemi (707010044) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Suuri-Onkamon ja Hasonselän välisellä kannaksella, Pihlajaniemeen johtavan tien pohjoispuolella, tien ja kalanviljelylaitokselle erkanevan tien risteysalueella. Löytökohdalla kalanviljelylaitokselle johtavaa tietä on levennetty matalaksi heikkakuopaksi, jonka seinämistä on poimittu asuinpaikkalöytöjä. Löydöt ovat noin 20 m pituiselta matkalta hiekkakuopan seinämästä, punaiseksi värjäytyneestä kulttuurimaasta. Hiekkakuoppa on jonkin verran tuhonnut asuinpaikkaa. Ehjää asuinpaikkaa lienee jäljellä
muinaisella mäntykangasniemekkeellä löytökohdasta itään, etelään ja pohjoiseen.
Asuinpaikka lienee samaa asuinpaikka-aluetta Pihlajaniemi 2 -kohteen (707 01 0047) kanssa.

Vihi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Suuri-Onkamon Pirranlahdesta noin 0,5 km länteen, suoalueen pohjoisreunalla, Pihlajaniemestä jatkuvan harjun hiekkaisilla rinteillä. Alue on komeaa mäntymetsää, aluskasvillisuutta on vähän ja harju jatkuu topografialtaan samantyyppisenä kauas länteen. Vihi 1 -asuinpaikka on maisemallisesti varsin vaikuttava, pohjoiseen nouseva harju muodostaa jylhän taustan kivikautiselle asuinpaikalle. Asuinpaikka on Pohjois-Karjalan kivikautisista asuinpaikoista maisemaltaan edustavin, ehyin ja säilyneisyydeltään parhaassa kunnossa oleva.
Asuinpaikkavyöhykettä on harjun rinteellä lähes 700 m matkalla. Asuinpaikka-alueen arvioitu laajuus perustuu asumuspainannehavainnoista sekä harjun vieritse kulkevan metsäautotien pinnalta kerätyistä löydöistä. Huolimatta tästä tiestä asuinpaikka on harvinaisen hyvässä kunnossa ja asumuspainanteet yhtä lukuun ottamatta ehjiä.
Asumuspainanteista 11 kpl on varsin suuria ja syviä, kooltaan keskimäärin noin 9x7 m ja syvyydeltään 0,5-1,0 m. Lisäksi paikalla on 6 kpl pienempiä, noin 3-4 m halkaisijaltaan olevia painanteita, jotka ovat yhteydessä joihinkin isompiin painanteisiin.
Yksi asumuspainanteista on metsäautotien osittain vaurioittama ja sen kohdalta on poimittu erityisen runsaasti löytöjä. Muuten löytöjä on tullut esille koko siltä matkalta, jolla tien varrella on asumuspainanteita. Lisäksi noin 1 m alemmalta tasolta on tullut esille saviastianpalaja 1-2 astiasta. Saattaa olla, että saviastianpalat ovat kulkeutuneet metsäautotien teon yhteydessä löytöpaikalleen ylempää.
Asuinpaikka-alueen itäisimmässä osassa on tervahauta ja sen vieressä kaivettuja pieniä kuoppia. Tervahauta vaikuttaa syvyytensä ja sijaintinsa perusteella ns. keskussäiliölliseltä tyypiltä, joka on vanhempi kuin juoksutusrännillinen tyyppi.
Asuinpaikalta esille tullet saviastianpalat edustavat varhaista asbestikeramiikkaa, tyypillistä kampakeramiikkaa, myöhäistä asbestisekoitteista kampakeramiikkaa, itäistä rombikuoppakeramiikkaa sekä varhaismetallikautista Sär 2-keramiikkaa.

Vihi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Suuri-Onkamon Pirranlahdesta noin 200 m länteen, suoalueen pohjoisreunalla. Löydöt on poimittu metsäautotien pinnalta, Ukonlahden suuntaan johtavalta tieltä noin 40 m metsäautotieltä länteen. Topgrafian perusteella asuinpaikka ei voine olla laaja, ehkä noin 50 x 50 m. Lähellä, noin 0,5 km päässä, on kuitenkin varsin suuri Vihi 1-muinaisjäännöalue, johon tämäkin asuinpaikkakohta saattaa liittyä.

Pihlajaniemi 2 (707010047) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Suuri-Onkamon Hasonselän ja varsinaisen Onkamojärven keskellä olevan Pihlajaniemen harjulla, kalanviljelyaltaille johtavasta tienristeyksestä 80 m kaakkoon tietä pitkin, sen varrella ja kohdalta erkanevan mökkitien risteysalueella.
Löydöt on poimittu tien vierelle pusketuista maapenkoista sekä tien pinnalta mökkitien risteyksessä. Asuinpaikka-alueelta havaittiin lisäksi kaksi mahdollista asumuspainannetta, jotka ovat halkaisijaltaan 5-6 m. Toinen painanteista on mökkitien pohjoispuolella ja toinen Pihlajaniementien länsipuolella juuri tienristeyksen kohdalla.
Asuinpaikan laajuutta on vaikea määrittää - alue on hiekkaista mäntykangasta ja pääosin varsin ehjää pinnaltaan. Topografian perusteella voisi ehkä olettaaa asuinpaikan kuuluvan yhteen kohteen Pihlaniemi 1 (707 01 0044) kanssa.

Karpanlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan harjun etelä- tai lounaisrinteellä, metsäautotien varrella. Tämä tie johtaa Karpanlahdentieltä Salmentielle, Karpanlahdentiestä noin 500 m luoteeseen. Asuinpaikkalöydöt on poimittu tien pinnalta ja sen leikkauksista noin 30-40 m matkalta. Löytökohdalla maasto nousee hieman ympäröivästä suosta ja siinä on noin 20 m leveä tasanne jyrkän harjun rinteen alapuolella. Kyseessä lienee varsin suppea-alainen asuinpaikka. Maasto on tietä lukuun ottamatta varsin ehjää. Lähellä sijaitsevat Mikinsuon (707 01 0011) ja Läävälahdensuon (707 01 0013) asuinpaikat. Paikalta on löytynyt tyypillistä kampakeramiikkaa.
Asuinpaikasta noin 0,3 km luoteeseen on Malilan hiilimiilu.

Huuronniemen kalmisto (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Piimälahden Huuronniemessä, lähellä pitkää, itään päin kurottuvan niemen kärkeä. Ortodoksikalmisto on Jouhtenuslammelta laskevan Piimäjoen suussa, Kypärälahden luoteispuolella. Huuronniemi on nykyisin kuusikkoinen niemi. Mahdollisella kalmistoalueella kasvaa kuitenkin normaalin kuusimetsän aluskasvillisuuden sijaan lähinnä heinää ja niittykasveja. Nähtävästi paikkaa pidetään myös paikallisesti kunnossa niittämällä. Paikalle johtaa hyväkuntoinen kävelypolku pitkin pellonlaitaa pohjoisesta.
J. Maukonen kirjoittaa Liperin kihlakunnan inventointikertomuksessaan Huuronniemestä seuraavaa: "Edellä mainitussa Huuronniemessä on ollut säässynä, josta lähes sata vuotta takaperin oli vielä ollut miehen korkeus seiniä pystyssä, jotka sitten oli poltettu. Säässynän asemaa näytettiin aivan rantaäyräältä, johon ulottuu Pakarisen pelto ja jota vesi vähitellen vieryttää järveen. Tästä vieremästä on kuulema ilmestynyt nykyään tiilen kappaleita. Minun tarkastaessani ei niitä ollut nähtävinä ja arveltiinkin säässynän pohjan eli aseman jo kokonaan vierineen järveen. Vähän matkaa tästä niemen nenään on maa paikoin kuopanteilla. Tätä paikkaa nimitetään kalmistoksi". (Maukonen 1879: 150-153.)
Huuronniemessä on havaittavissa joitakin mahdolliseen ortodoksikalmistoon liittyviä rakenteita. Alueella on matala, 20-30 cm korkea, 0,5-1 metrin leveä ja lähes 40 m pitkä kiviaita, joka kulkee rannan suuntaisesti, lähellä rantaa. Vuoden 2011 tarkastuksessa todettiin, että "kiviaita" muodostuu sekoittuneista hiekkakerroksista ja lienee paremminkin luontainen rantamuodostuma. Sen luoteispään länsipuolella on sen sijaan selkeää kiviaitaa, joka kulkee rannan suuntaisesti (Laakso ja Ruohonen 2011). Muita kivirakenteita ovat suorakulmainen kivilatomus lähellä Pakarisen pellon laitaa, joka on kooltaan noin 4 x 4 m ja korkeudeltaan 50-60 cm sekä kauempana pellon laidalla, lähellä vanhan ladon paikkaa sijaitseva pyöreähkö kiviröykkiö, joka on halkaisijaltaan noin 3 m ja korkeudeltaan 50-70 cm (kivet halkaisijaltaan 20-30 cm). Kiviaidan itäpään läheisyydessä, aivan polun vieressä on kaksi selkeää kuoppaa ja muutamia epämääräisempiä kuoppia. Vuoden 2011 inventoinnissa kartoitettiin lisäksi neljä painanneryhmää, neljä kiviröykkiötä, yksi kuopparakenne ja mitattiin "kiviaidan" alku- ja loppupään koordinaatit. Niistä löytyy tarkemmat tiedot tämän kohteen alakohdeluettelosta. Osa havainnoista voi olla päällekkäisiä aiemmissa tutkimuksissa tehtyjen havaintojen kanssa.
Verrataessa havaintoja Maukosen tietoihin, voitaneen olettaa, että kuopat ovat samoja, joita hänkin paikalla totesi. Toisaalta kaksi selvintä kuoppaa ovat suhteellisen jyrkkäreunaisia ollakseen erityisen vanhoja. Kiviaita on ilmeisesti merkkinä kalmiston rajasta. Maukosen mainitsema tsasouna (säässynä) on hyvinkin saattanut vieriä järveen, vaikkei Piimälahden ranta ole erityisen herkkä sortumaan. Huuronniemen kalmisto on kuitenkin suhteellisen hyvin maisemaltaan säilynyt.

Tapion perunapelto (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sintsin Murtoniemessä, Kalalahden ja Etelärannan talojen välisellä pellolla. Tältä pellolta on erotettu perunapeltopalstoja, joiden kohdalta on tullut esille asuinpaikkalöytöjä noin 50 x 70 m alalta, mutta asuinpaikka saattaa ulottua laajemmallekin. Löytöjä on tullut esille varsinkin matalan törmän päältä, noin 82 m mpy korkeudelta. Maaperä alueella on hiekkaista. Paikalta on löytynyt asbestisekoitteista, lähinnä Pöljän keramiikkaa.

Ylälamminsuo 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rääkkylän keskustaan johtavan maantien varrella, Jaamankankaan alueella. Tien varteen on vuonna 1998 kaivettu vesijohtolinja, joka suurimmaksi osaksi kulkee tien pohjoispuolella, mutta tällä kohdalla menee tien ali ja kulkee jonkin matkaa tien eteläpuolella, kunnes kääntyy kohti harjua. Asuinpaikkalöydöt (varhaista asbestikeramiikkaa) ovat tulleet esille vesijohtokaivannon pintamaita tarkastettaessa. Suurin osa asuinpaikasta lienee jäänyt maantien alle.

Piimälahti Hietaniemi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Piimälahteen pistävässä Hietaniemessä, pellon reunassa ja 15 m rannasta on pyöreä kivikasa, jonka halkaisija on n. 10 m.

Täitimenniemi Pörrinmökki (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Jaaman ja Huotinniemen tien risteyksessä sekä Huotiniementien varressa, n. 100 m päässä toisistaan on kaksi tervahautaa. Alueella on myös lukuisia hiekanottokuoppia.

Jaama Järvenpää (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rääkkylä-Kitee tien koillispuolella, Jaaman tien pohjoisristeyksestä 380 m kaakkoon, vanhan hiekkakuopan itäpuolella on tervahauta.

Kiieskangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pyssysalo-Pötsönlahti tien (nro 15558) itäpuolisen Salokylä-Kiieskangas väliaikaistien päässä on useita kymmeniä viljelysraunioita pienen 50 m x 50 m pellon laidoilla ja sen länsipuolisen hakamaan pohjoispuolella. Rauniot koostuvat pelkistä kivistä, ja niiden koko on n. 3-4 m.
Pellon lounaispuolella on maatila, jonka rakennuksista osa on jo raunioitunut. Hakamaalta luoteeseen johtavalta (1.5 m leveä) kärrypolulta raivatut kivet muodostavat vaikuttavan näköiset, metrin levyiset vallit tieuran molemmille puolille.

Haapasalmi Murtosaari (Kivirakenteet)
Historiallinen; Oriveden Murronselän Murtosaaressa, kapealla harjanteella on kivikkoon kaivettu kuoppa, joka on todennäköisesti säilytyskuoppa eli purnu. N. 7 metria länteen on halkaisijaltaan
3-4 m oleva kumpumainen kivikasa, joka on sammalpeitteinen. Se on korkeudeltaan n. 0.5 - 0.8 m korkea. Edelleen tästä kummusta länteen 5-6 m sijaitsee samankokoinen ja -korkuinen multakumpu.

Täitimenniemi Anninkangas (Kivirakenteet)
Historiallinen; Rääkkylä-Kitee tien koillispuolella, soiden väliin pistävällä Anninkangas -nimisellä niemikumpareella on viljelysrauniokohde. Ortodoksiselta hautausmaalta (käytössä; ikä??) 200 m kaakkoon, metsätien eteläpuolella on kymmenkunta rauniota, kellarin pohja sekä mahdollisesti muita rakenteita. Rakennukset ovat olleet metsätien vieressä, ja muut rauniot suolle pistävällä niemekkeellä.

Täitimenniemi Anninkankaansuo (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Rääkkylä-Kitee tien koillispuolella Ylälammen, Anninkankaansuon ja Lappalaissuon välisellä harjulla on II maailmansodan aikaisia puolustusvarustuksia, juoksuhautoja ja tykki-asemia yms. lähes koko harjun pituudelta.

Jaama Akkamäki (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rääkkylä-Kitee tien eteläpuolella, Jaaman tien pohjoisemman risteyksen itäpuolisella mäntykankaalla on 20-30 kiviröykkiötä. Röykkiöt ovat halkaisijaltaan n. 3 m ja n. 0,2 - 1 m korkeita. Osa on laadittu maakivien juureen. Muodoltaan mahdolliset viljelyröykkiöt ovat joko pyöreitä kumpuja tai matalia latomuksia.
Samaisen Rääkkylä-Kitee tien pohjoispuolella, Jaaman tien risteyksestä 80 m itäkoilliseen, Akkamäen juurella on tervahauta. Kukkulan länsilaidalla, lähellä kivikautista asuinpaikkaa (Rääkkylä [25] Akkamäki 2) on kivetty kellarin pohja.

Täitimenniemi Metsonlahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Multalan taloon johtavan tilustien varressa, talosta n. 500 m itäkaakkoon, tien eteläpuolisella kumpareella on muutamia viljelysraunioita.

Haapaniemi (848010001) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Tikkalassa, Säkkijärven koillisosassa olevan Haapaniemen etelärannalla, lähellä lahden pohjukkaa. Asuinpaikka-alue on korkean törmän päällä. Maaperä on hiekkaa. Asuinpaikka-aluetta on noin 200 m pitkällä matkalla. Alueella on kesämökkejä. Vuoden 2004 inventoinnissa todettiin, että löytöalueen tuntumaan on rakennettu omakotitalo. Rakentamistöiden yhteydessä teitä on levennetty ja piha-alue kasvoi nurmea.

Väinölä (848010002) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Särkijärven itärannalla, Haapaniemen tyvessä. Alue on mäntyä kasvavaa soratasannetta, jota tie leikkaa pohjoisessa ja lännessä. Kaakossa on korkea kukkula. Asuinpaikan tarkka sijainti ei ole tiedossa.

Rantakoto (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Tikkalassa, Särkijärven itärannalla, lahden pohjukasta noin 0,3 km etelään, hiekkaisella rinteellä. Asuinpaikkalöydöt (kvartsia ja palanutta luuta) ovat tulleet esille kesähuvilan pihamaalta. Löytökohta on 5–6 metriä järven pintaa korkeammalla kesämökin ja sen ulkorakennuksen välissä, ulkorakennuksen rannanpuoleisella seinustalla. Maanpinta on paikalla kulunut, maaperä on hienoa hiekkaa. Ympäristö on kuivaa mäntykangasta.

Pesonen (848010005) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Tikkalassa, Särkijärven itärannalla olevan Haapaniemen eteläpuolella, lahden pohjukasta noin 0,6 km etelään. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille rantavallin päältä.

Peijonniemi Varola (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksikalmisto sijaitsee Riihikallio-nimisen pellon luona, alueella joka on kuulunut 1840-1850 -luvuilla kappalaisen pappilaan. Peltotöitä tehtäessä esille on tullut hautoja, viimeisin hauta on viime sotien ajalta.

Pitkälampi (848010008) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Saariossa, Kiihtelysvaarasta Uskaliin vievän tien molemmin puolin, Pitkä- ja Pyörälammen itäpuolisella peltoalueella, lammen rannasta 50-150 m päässä. Alue on maaperältään hiesu-/hietapitoista lounaaseen viettävää peltoa.
Peltoalueella on kolme löytökeskittymää:
Kohteelta on löytynyt karjalaista keramiikkaa, piitä, liitupiipunkatkelmia, savitiivistettä ja pronssifragmentteja.

Peijonniemi Niemelä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Tohmajärven itärannalla, Peijonniemessä, järven rannasta 200-250 m päässä, etelään ja lounaaseen viettävällä viljelyspellolla. Vastapäisellä niemellä Kirkkoniemessä on kirkko. Maaperä alueella on hiesupitoista. Osa löydöistä tuli esille kohdasta, jossa oli havaittavissa melko selvärajainen nokimaa-alue.

Peijonniemi Valopelto (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Tohmajärven itärannalla, Peijonniemessä, paikoin melko jyrkästikin etelään ja kaakkoon, kohti pientä puroa viettävällä pellolla, noin 100-150 m:n päässä järvenrannasta. Maaperä alueella on hiesupitoista. Kohteelta on löytynyt historiallisen ajan karjalaista keramiikka ja pii-iskos.

Piilolahti (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Jouhkolan Hasossa, Suuri-Onkamon Hasonselän muinaisella etelärannalla, Piransärkät-nimisen harjumaisen muodostuman länsipuolella, Piilolahden talosta noin 200 m pohjoiseen. Piilolahden asuinpaikka avautuu luoteeseen tasaisena mäntykankaana, jota suojaa välittömästi kaakkoispuolella nouseva harjun rinne. Asuinpaikalla on kahdeksan suurta, kooltaan noin 5-8 x 10 m olevaa asumuspainannetta sekä neljä pienempää, halkaisijaltaan 3-4 m olevaa painannetta.
Vuoden 2004 inventoinnin yhteydessä havaittiin paikalla tehdyn metsätöitä, jolloin painanteiden 3,5 ja 11 yli on ajettu raskailla koneilla ja erityisesti painanne 11 on vaurioitunut.

Lietunniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jouhkolan Hasossa, Suuri-Onkamon Hasonselän muinaisella etelärannalla, Piransärkät-nimisen harjumaisen muodostuman pohjoisosassa. Asuinpaikka-alue on särkän länsipuolella kohdassa, jossa särkkä laajenee tasaiseksi deltaksi ennen työntymistään kapeana harjanteena Suuri-Onkamo -järveen. Maaperä alueella on hiekkaa ja osin lohkareikkoa. Noin 82-83 mmpy korkeudella olevan rantatörmän päällä on metsänäestyksen osittain tuhoama asumupainanne. Asuinpaikkalöydöistä suurin osa on tullut esille tuhoutuneen asumuspainanteen kohdalla olevista äestysjäljistä.
Alue on laakea tasanne, noin 100 metriä leveä, ja sen takana kaakossa rinne nousee jyrkästi yli 85 metrin. Kaikki asuinpainanteet tavattiin lähempänä tätä rinnettä kuin
muinaisrantaa, joten vaikuttaa selvältä, että asumukset eivät ole sijainneet aikanaan aivan välittömästi rannassa.

Savilahti Suvensaari (Hautapaikat)
Tuntematon ajoitus; Kohde sijaitsee Loitimojärven koilliskulmalla olevassa saaressa, jonne pääsee kapeaa kannasta pitkin lähes kuivin jaloin. Peruskartassa saaren nimenä on Sudensaari, ja kohde on merkitty muinaisjäännösmerkillä. Saari on täynnä hautamuistomerkkejä ja -rakenteita: rautaristejä, hautakiviä, puuristejä sekä painanteita ja kumpuja. Selkeästi ortodoksiseen hautaukseen viittaava jäännös on laho katosristin yläosa.
Konnunniemen kylään luetteloitiin v. 1500 kuuluvaksi kaksi taloa, sata vuotta myöhemmin taloja on ollut 14 ja vähän myöhemmin jo 23 - talot sijaitsivat Loitimojärven pohjoisrannalla. Vuonna 1651 kylässä asui yksi luterilainen talollinen, Ruptuurisodan jälkeen vuonna 1690 ortodoksitaloja oli enää kolme. Konnunniemi oli keskuskylä, jolla oli oma hautausmaansa. (Björn 1991:129.) Suvensaaren kalmistoa pidetään Pohjois-Karjalan vanhimpana karjalaiskalmistona (Pelkonen 1967:53). Myöhemmin 1600-1700 -luvulta lähtien saaren toiselle puolen haudattiin myös luterilaisia. Hautausmaa täyttyi jo 1850-luvulla, ja sitä laajennettiin koko saaren alueelle. Suvensaarelle haudattiin vainaja vielä vuonna 1867 ilmoittamatta siitä kirkkoherralle. (Björn 1991:409.)

Öllölä Pörtsämö (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Öllölänjärven Luutalahden länsirannalla. Alue on aidattu ja sinne haudataan enää vain erikoistapauksissa. Pohjoisosa on vanhempi puoli, jossa on kumpuja ja lahonneita hautamuistomerkkejä. Kalmistossa on runonlaulaja Petri Shemeikan muistomerkki.
Öllölä oli aluperin Suojärven kylä, joka liitettiin Ilomantsiin vuonna 1721. Ensimmäinen maininta kylästä on 1630-luvulta. (Björn 1991:131.)

Öllölä Öllölänniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee perimätiedon mukaan Öllölänniemen kärjessä, Luutalahden suun länsipuolella. Paikalle kerrotaan haudatun Öllölän kahakassa kaatuneita vuonna 1742. Hautojen on mainittu merkityn kivillä ainakin osittain. Paikalle tehdyissä tarkastuskäynneissä hautausmaata ei sittemmin ole pystytty paikantamaan. Saattaa olla, että hautausmaa sijaitsee paikalle pystytetyn muistomerkin ympärillä niemen kärjen sijaan.

Saaroinen Korpijärvi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Korpijärven lounaisrannalla Jormalan tilalla. Inventoinnissa pellon terassilta poimittiin 18 saviastian palaa. Koekaivauksessa löydettiin saunan itäpuolelta kivetyn lieden jäännökset kahden eri-ikäisen peltomultakerroksen alta. Löytöaineisto koostui modernin jätteen lisäksi myös karjalaiseen keramiikkaan luettavasta saviastian palasta ja kvartsi-iskoksista. Kahdessa koekuopassa todettiin myös fossiloitunut peltokerros.

Saaroinen Saaroisranta (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Korpijärven lounaisrannalla. Löydöt (karjalaista keramiikkaa) on poimittu vanhalla rantaterassilla olevalta kasvimaalta. Löytöpaikalta rantaan on noin 150 m.

Konnunniemi Tuupala (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Lotimojärven pohjoispuolella, järveen laskevan Jänisjoen itäpuolisella, hiesupitoisella peltorinteellä. Paikalta on löytynyt karjalaista keramiikkaa, lasihelmi, hioinlaa´an sekä liitupiipun katkelmia.
Konnunniemen kylästä luetteloitiin v. 1500 kaksi taloa ja 1600-luvulla 23 - talot olivat Loitimojärven pohjoisrannalla. Ruptuurisodan (1656 - 1661) jälkeen ortodokseja oli kolme talollista. Konnunniemellä oli keskuskylänä oma hautausmaa.

Kirkkopelto 2 (856010010) (Kultti- ja tarinapaikat)
Ajoittamaton; Kuppikivet sijaitsevat Koveron kylässä, Tuupovaaraan johtavalta tieltä noin 220 m koilliseen, Koveron kylälle vuonna 1996 tehdyn vesi- ja viemärikaivannnon vieressä, sen pohjoispuolella.
Kuppikivi 1 on matala maakivi vesi- ja viemärikaivannon tolpasta nro 110 noin 18 m pohjoiseen. Kivessä on yksi kuppi, jonka koko on noin 5 x 5 cm ja syvyys 1-1,5 cm.
Kuppikivi 2 on talon (koordinaatit: x= 6938 28, y= 4527 64) seinästä noin 10 m etelään, suuren koivun alla sijaitseva iso maakivi, joka on vesi- ja viemärikaivannosta noin 12 m itään. Maakivessä on yksi kuppi, joka on halkaisijaltaan noin 5 cm ja syvyydeltään noin 1 cm.
Inventoinnissa 2017 ei havaittu matalaa maakiveä; isossa maakivessä havaittiin yksi suurehko kuppi, joka on luontainen.

Kovero Kirkkopelto (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koverojärveen viettävässä katajikkoa kasvavassa rinteessä Koverosta Tuupovaaran kirkolle vievän paikallistien 496 ja Koveron vanhan kylätien välillä, uudehkon valkotiilisen omakotitalon tontilla. Kalmiston ja maantien välissä on peltoaukea, jonka keskeltä kulkee ohut metsäsaareke ylärinteeseen kalmistolle saakka. Kohde on rajaamaton ja laaja-alainen, ja käsittää sekä kalmiston että mahdolliset tsasounan perustukset. Koveron postin takaisessa hevoshaassa on kaksi kuppikiveä (ks. kohde: Tuupovaara Kirkkopelto 2), ja vanhan tsasounan paikan lähellä on ristikivi - toinen löytyy Veikko Suo-ojan saunan takaa, kalmiston ylärinteestä.
Vuonna 1928 Museovirastoon tulleen kirjeen (Kareinen 1928) mukaan hautojen paikat näkyivät painaumina tuolloin viljelyksessä olleella alueella. Maan muokkauksen yhteydessä oli pellosta löytynyt rahoja. Kirjeessä mainitaan myös, että hautausmaan vierellä kerrotaan olleen kirkko. Kalmiston kohdalla on vielä 1967 ollut havaittavissa hautapainaumia. Kerrotaan, että hevonen on joskus kymmeniä vuosia sitten astunut hautaan uuden omakotitalon luoteispuolella, jolloin esiin tuli luita ja laudankappaleita. Vuonna 1996 vesijohtotöiden yhteydessä esille tuli neljä hautausta sekä yksi hautakivi, jossa on ortodoksiristi. Hautakivi löydettiin kohdasta: 3681809/6943062. Pisteestä 55 metriä itään, ylärinteeseen löytyi ihmisen pääkallo.
Kovero on Pohjois-Karjalan vanhimpia kyliä; Vatjan viidenneksen verokirjan mukaan siellä oli 9 taloa v. 1500. Sata vuotta myöhemmin taloja oli viisitoista, joista suurin osa autioitui 1650-luvun poismuuton vuoksi. Talot asutettiin pian uudelleen, ja ortodoksisuus kylässä säilyi. Koveron tsasounasta ja sen poltosta 1700-luvun puolivälissä on säilynyt sekä perimätietoa että asiakirjalähteitä. Uusi tsasouna rakennettiin v. 1765 ja oli pystyssä vielä v. 1858. Tsasouna poltettiin uudelleen vuonna 1870. (Björn 1991:383-384; Pelkonen 1967:127; Saloheimo 1982:293-294.) Kalmiston kerrotaan olleen karsikkohautausmaa, jonne haudattiin sekä ortodokseja että luterilaisia.

Hannonranta 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Sarvisalon eteläpäässä olevan Otrapääniemen eteläkärjestä n. 300 m pohjoiseen, laajan hiekkaharjanteen päässä. Kolme pyyntikuoppaa sijaitsevat 30 m matkalla. Kuopat ovat pyöreitä, halkaisijaltaan n. 2 m ja muutaman kymmenen cm:n syvyisiä.
Keskimmäinen kuopista sijaitsee aivan pohjoisesta rinnettä laskeutuvan tien vieressä sen itäpuolella. Se on metsän reunassa ja ehjä. Idässä ja etelässä on hakkuualuetta. Itäisin kuopista sijaitsi vuoden 1996 havaintojen mukaan noin 10 m tien laidassa olevasta
kuopasta itään tai itäkoilliseen ja aivan jyrkän rinteen reunalla. Rinteellä ja sen alla
oleva hakkuu ulottuu rinteen reunan päälle 5-10 m päähän reunasta. Hakkuualueella
maa on voimakkaasti muokattu äestämällä. Pyyntikuoppa on tässä maanmuokkauksessa
hävinnyt niin, ettei sitä pysty enää varmasti erottamaan maastossa. Läntisin kuoppa sijaitsee tien länsipuolella. Se on nyt aivan hakkuualueen reunassa, mutta metsän puolella.

Hannonranta 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Sarvisalon eteläpäässä olevan Otrapäänniemen eteläkärjestä 700 m koilliseen, loivasti rantaan laskevalla hiekkakankaalla, törmän reunalla. Paikalta on todettu 1996 inventoinnissa kolme pyöreähköä, pyyntikuopaksi tulkittua jäännöstä (2 x 2 x 0,5 m), jotka sijaitsevat järven laskua edeltävän rannan rantatörmän päällä, kesämökille johtavan tien ja törmän välissä. Kaksi kuopista sijaitsee koillisessa lähellä kesämökkiä noin 20 metrin päässä toisistaan ja yksi edellisistä 90 m lounaaseen.

Syvälahti (911010001) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Karhujärveen pistävän Pitkäniemen tyvellä, kylätiestä noin 150 metriä luoteeseen. Niemi on kapea ja korkea hiekkaharju, jolla kasvaa mäntymetsää. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet lakea pitkin kulkevan polun kohdalta.
Vuoden 2006 inventoinnin yhteydessä todettiin, että kyseinen polku on sittemmin pinnaltaan kovettunut, ja sen päälle on ajettu sepeliä ilmeisesti niemen nokkaan rakennetun mökin rakentamisen yhteydessä. Kohteesta löydettiin myös 2006 vähäinen määrä iskoksia, joita ei kuitenkaan otettu talteen. Kohde ei todennäköisesti ole kivikautinen vaan tätä nuorempi.

Pitkäniemi (911010002) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Karhujärveen kaakosta pistävällä Pitkäniemellä, kylätiestä noin 500 m luoteeseen. Löydöt on poimittu harjun laella kulkevan polun kohdalta.

Tuupankangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Tuupanlammen tilalla, viljelyspellon länsipuolella hiekkaiseksi törmäksi nousevalla kohdalla. Törmän reunaa kulkevalta peltotieltä ja metsänaurausvaoista poimittu kvartsia. Noin 100 m päästä savipohjaiselta maalta on löydetty kivitaltta (KM 28372).

Levälahti (911010005) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Karhujärven pohjoisrannalla, lounaaseen viettävällä peltorinteellä vanhan Valtimon kirkolle johtavan maantein länsipuolella.

Kylänlahti Kalmanniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Haapajärven itärannalla, hyvin pienellä ja korkealla niemellä, joka tunnetaan Kalmanniemenä, on kalmisto. Kumpare on halkaisijaltaan parikymmentä metriä. Perimätiedon ja kertomusten mukaan paikalta on löytynyt runsaastikin ihmisen luita sekä rautakuonaa. Luiden kerrottiin tulleen esille veden syövyttämästä rantapenkereestä. Joidenkin tietojen mukaan paikalla olisi ollut myös kivikasoja ja ylennyksiä kuin hautapenkkejä. Kohteeseen liittyy myös venäläisiin ja lappalaisiin liittyvää perimätietoa.
Alue on ollut viljelyksessä ja niittynä, lukuun ottamatta kumpareen päällystä, jossa on ollut metsikkö ja siinä lato. Inventoinnissa haastateltu maanomistaja (syntynyt 1900-luvun alussa) ei ollut havainnut luulöytöjä viljelytoimissaan.
Inventoinnissa tehdyissä koekuopissa ei havaittu hautauksia, mutta kylläkin paikallistettiin kumpareen päällä ollut pajan paikka ja siihen liittyvä laaja ja paksu hiilensekainen maakerros (40-60 cm). Löytöinä saatiin palanutta savea, palaneita kiviä ja runsaasti rautakuonaa.
Mikäli tieto siitä, että järven pinta on vaihdellut vuotuisella tasolla jopa 3 m pitää paikkansa, on kalmisto saattanut suurelta osin sortua järveen. Asiain tilan selvittäminen vaatii koekuoppia laajempia tutkimuksia.

Autiojärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Autiojärven eteläosassa sijaitsevassa Kalmosaaressa on ortodoksikalmisto. Kalmosaari on pitkänomainen ja tasainen, mäntyä kasvava n. 140 x 50 m kooltaan oleva saari. Sen keskivaiheilla on pitkänomaisia painanteita ja kumpareita, jotka ovat ilmeisesti hautoja.

Murtovaara (911500004) (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Murtovaaran talomuseon päärakennuksesta noin 100 m kaakkoon, polun varressa, on suuri petäjä, jonka kyljessä on useita vuosilukuja ja nimikirjaimia. Karsikkopuu sijaitsee museoalueen aidatun pihan ulkopuolella, havupuuvaltaisen metsikön puolella.

Lösönlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sääperijärven länsipuolella, Sallilan tilan lounaispuolella olevalla pellolla, Lösönlahden rannasta noin 500 m päässä. Vuoden 2004 inventoinnissa pelto oli nurmella, joten havaintoja maaperästä tai muinaisjäännöksestä ei voitu tehdä.
Kaikki Sääperin ympäristön tunnetut muinaisjäännökset sijaitsevat 70–75 m korkeudella meren pinnasta. On aivan ilmeistä, että Sääperin pinta on kivikautisen asutuksen aikana ollut 5–10 metriä nykyistä korkeammalla.

Patsola Kalmanloso (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksinen kalmisto ja tsasounan paikka sijaitsevat Peijonniemi-Patsola -maantien varrella, tien pohjoispuolella, Jänisjoesta noin 150 m pohjoiseen, Patsolankosken kohdalla. Viljelysmaalla on kaksi saareketta, joista toisessa on perimätiedon mukaan ollut kalmisto ja toisessa tsasouna. Kesän 2004 inventoinnissa kohde paikallistettiin suunnilleen koordinaattien perusteella. Maastossa havaittavia merkkejä ei kohteessa ole havaittavissa. Ilmeisesti kalmiston päälle on istutettu kuusikkoa.

Uusikylä Seppälä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen historiallisen ajan asuinpaikka sijaitsee Jänisjoen mutkassa, viljelyspellolla, joesta noin 50 - 100 m päässä. Jänisjoen penkat ovat monin paikoin jyrkät, mutta asuinpaikka-alueella pelto viettää loivasti etelään ja kaakkoon jokea kohti. Kohteelta on löytynyt karjalaista keramiikkaa. Paikalta on löytynyt myös pyyntikulttuurin asuinpaikkaan viittava löytö, kvartsi-iskos.

Kenraalin hauta (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kenraalin hautana tunnettu kohde sijaitsee Ison ja Pienen Lökölammen välisellä kapealla kannakkeelle, Pienen Lökölammen luoteispuolella, lammelle melko jyrkästi viettävän rinteen yläosassa. Viistossa rinteessä on 6 m pitkä ja 3,3 m leveä rivirakennelma, jonka keskellä on pitkänomainen 1,5 m pitkä ja noin 0,5 m syvä kuopanne. Alueella on lisäksi 2,8 x 1,25 x 0,25 m sekä 1,5 x 1,5 x 0,3 m kooltaan olevat pitkänomaiset kiviröykkiöt.
Ensiksi mainittu kiviröykkiöistä sijaitsee Kenraalin hautana tunnetusta kohteesta rinteessä muutama metri alempana ja viimeksi mainittu noin 2 m päässä samalla korkeudella rinnettä. Lampien välisellä kannaksella vanhimmat havupuut ovat kaksisataa vuotta vanhoja. Alueella kasvaa poikkeuksellisesti myös jaloja lehtipuita ja villiruusua. Kannaksen korkeimmalla kohdalla on vanha polun pohja. Kenraalin haudasta kerrotaan Värtsilän Kenraalinkylän saaneen nimensä.
Perimätiedon mukaan kivikummun kohdalle on haudattu ruotsalaisten ja venäläisten välisessä taistelussa kuolettavasti haavoittunut venäläinen kenraali. Kiviröykkiön keskelle kaivetun pitkänomaisen kuopanteen kerrotaan syntyneen viime vuosikymmenten aikana siitä, kun jotkut ovat kaivaneet hautaa löytääkseen venäläiselle kenraalille mahdollisesti kuuluneita kultahampaita. Alueella kasvavien jalojen lehtipuiden ja ruusujen kerrotaan olevan peräisin haudalle aikoinaan muistoksi tuoduista istutuksista.

Sahaniemi (1000000621) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Sahaniemi sijaitsee Pielisjoen itärannalla, Hiirenniemen alueella, vastapäätä Pajarinniemeä, Hiirenveden pohjoisrannalla. Asuinpaikkalöytöjä on kerätty Sahaniemen ja Rantalan talojen edustojen rantavyöhykkeeltä noin 700 metrin matkalta. Paikalta on aiemmin löytynyt myös kehdonjalaksen muotoinen kirves (KM 14460).

Asemanpuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asemanpuro on vanhalta Paukkajan asemalta Pielisjokeen Paukkajan entisen sahan eteläpuolella laskeva puro, jonka pohjois-/itärannalta asuinpaikka löydettiin. Asuinpaikan merkkeinä paikalta löytyi kvartsia autojen kuluttamalta venerantaan johtavalta uralta vajaan 100 metrin matkalta eteläisestä niemenkärjestä lähtien. Lisäksi asuinpaikkaan liittyy ilmeinen asumuspainanne tieuran länsipuolella.

Siimelä 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Siimelän asuinpaikat sijaitsevat Pielisjoen luoteisrannalla, Rahkeenniemen ja Paukkajan välisellä alueella. Siimelä 1 on noin 120 metrin mittainen löytöalue Siimelän tilan kohdalla rannalle tulevan puron suusta koilliseen. Noin 60 metriä purosta lounaaseen on rannalla talo. Asuinpaikkalöydöt on kerätty vesijätön rantahiekalta, ranta on yleensä täällä loiva ja matala kasvaen matalaa sekametsää, mutta osittain välillä kuivaakin kangasmetsää ja mäntykasvua.

Siimelä 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Siimelän asuinpaikat sijaitsevat Pielisjoen luoteisrannalla, Rahkeenniemen ja Paukkajan välisellä alueella. Siimelä 2 asuinpaikka sijaitsee suoraan Siimelän talosta etelään rannalla olevan talon lounaispuolisella rantavyöhykkeellä.

Siimelä 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Siimelän asuinpaikat sijaitsevat Pielisjoen luoteisrannalla, Rahkeenniemen ja Paukkajan välisellä alueella. Asuinpaikka Siimelä 3 sijaitsee Siimelän talosta noin 800 metriä lounaaseen joen rannalla olevan kummelin ympäristössä. Löydöt on kerätty vesijättövyöhykkeeltä, mäntyä kasvavan kumpareen edustalta noin 60 metrin matkalta.

Variskallio (1000000626) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Variskallio on Pielisjoen itärannalla, Hiirenniemessä sijaitsevan Paukkajanvaaran lounainen uloke, jossa kalliot tulevat aivan lähelle joen rantaa. Vastapäätä Pielisjokea on Sirkanpuron suu. Variskallion kivikautinen asuinpaikka jakaantuu kahteen osaan, joista löytöalue a on ranta-alue Rantalan talosta 500-660 metriä pohjoisluoteeseen ja löytöalue b on lämmin rantatasanne heti kallion eteläpuolella. Tasanteella on joskus ollut myös tupa ja pelto.
Vuonna 2020 kvartsi-iskoksia löytyi myös löytöalueen b pohjoispuolelta. Löytöpaikkaa ei ole tarkastettu maastossa ja kohteen uusi aluerajaus on toistaiseksi arvio.

Koposenpuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Koposenpuro laskee Pielisjoen Hiirenveden Karjalanlahteen joen itärannalla olevan Hiirenniemen eteläpuolella. Asuinpaikalla on kaksi löytöaluetta, joista löytöalue a on laguunimainen, luoteeseen päin suuntautuva matala hiekkaranta Koposenpuron suun länsipuolella olevan niemen länsirannalla. Löytöalue b on niemen pohjoisrannalla, Koposenpuron suulla.

Mäntyniemi (1000000628) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen itärannalla, Hiirenveden Karjalanlahden eteläpuolella Mäntyniemessä ja Lieteniemessä. Löytöjä on Lieteniemen kärjestä lähes 400 metrin matkalla koilliseen, Mäntyniemen tilan länsipuolelle. Paikalta on löytynyt myös keramiikkaa.

Paksuniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen Hiirenveden itärannalla olevassa Paksuniemessä, niemen luoteisrannalla, jonne johtaa metsäautotie aivan rannalle asti. Asuinpaikkalöydöt ovat louhikkoiselta, huuhtoutuneelta rannalta.

Paksuniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen Hiirenveden itärannalla olevan Paksuniemen lounaisosassa, lähellä siellä olevaa kummelia. Kuten niemen luoteisosassakin oleva asuinpaikka, myös tämä on suureksi osaksi hienoaineksesta huuhtoutunut. Kvartsit löytyivät täällä louhikosta yhdestä keskittymästä.

Nokanniemi pohjoinen (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Nokanniemi on Pielisjoen Jäsyksen Venäihenniemessä oleva itään pistävä niemi, jonka pohjoispuolella olevista pienistä lahdista pohjoisemman rannasta löytyi kvartsi-iskoksia. Lahti on Nokansaaren kohdalla pienen niemen eteläpuolella. Hienohiekkainen, mutta lohkareinen suojaisa lahti on veden syövyttämä ja asuinpaikkaan viittaavat kvartsit löytyivät noin ½ metrin syvyisestä vedestä.

Taavinaho 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen Rahkeenveden itärannalla, aivan Uimaharjun kupeessa, Pielisjokeen laskevan Alajoen suussa olevan Taavinahon talon ja Lassilanaution länteen päin suuntautuvalla rannalla. Asuinpaikalla on kaksi löytöaluetta, joista pohjoisempi on Taavinahon talon rannalla noin 100 metrin matkalla. Paikka on matalaa, huuhtoutunutta hiekkarantaa. Noin 90 metriä etelään alkaa toinen löytöalue Lassilanaution edustalla ja siinä on löytöjä noin 80 metrin matkalla.

Kääpäniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kääpäniemi on Pielisjoen Rahkeenveteen joen itärannalla pistävä niemi, joka on kivikkoinen kumpare, jolla kasvaa lähinnä mäntyä. Asuinpaikalla on todettu kaksi löytöaluetta, niemen pohjois- ja länsirannalla. Löydöt ovat rantahiekasta.

Kääpäniemenlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kääpäniemi on Pielisjoen Rahkeenveteen joen itärannalla pistävä niemi, joka on kivikkoinen kumpare, jolla kasvaa lähinnä mäntyä. Asuinpaikalla on todettu kaksi löytöaluetta, niemen pohjois- ja länsirannalla. Löydöt ovat rantahiekasta.

Rahkeenvaara 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen Rahkeenveden länsirannalla, Rahkeenvaaran kaakkoisreunalla, Ruoholan talosta tulevan metsäautotien päässä. Paikalla on leveä hiekkaranta taustanaan soistunut metsä, löydöt on kerätty rannalta ja akkumulaatiovyöhykkeestä. Löytöalueen pituus on noin 100 metriä.

Rahkeenvaara 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen Rahkeenveden länsirannalla, Rahkeenvaaran kaakkoisreunalla, lähellä Rahkeensuolta tulevan puron suuta, siitä noin 100 metriä pohjoiseen. Löydöt on kerätty noin 80 metriä pitkältä rantaosuudelta, joka on kivikkoista mutta hiekkapohjaista rantaa.

Muuraisniemi etelä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Muuraisniemi sijaitsee Pielisjoen Hiirenveden länsirannalla olevan Kokkosenvaaran kaakkoisosassa, noin 1,5 kilometriä Häihänkoskesta pohjoiseen. Muuraisniemen eteläpuolella on pienen puron suu, jonka eteläpuolella taas on veneranta. Maasto on mäntykangasta. Asuinpaikkalöydöt ovat hiekkarannalta, mutta myös venerannan kohdalla olevalta törmältä, kuluneesta maan pinnasta. Paikalla on myös tervahauta tai hiilimiilu.

Häihänniemi etelä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Häihänniemi sijaitsee Pielisjoen länsirannalla, Hiirenvedeltä Niskavedelle kääntyvän Häihänkosken pohjoispuolella. Niemi on tasainen, profiililtaan varsin matala ja pusikkoista sekametsää kasvava. Eteläisellä asuinpaikalla on kolme löytöaluetta niemen etelä-, itä- ja pohjoisrannoilla.

Häihänniemi pohjoinen (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Häihänniemi sijaitsee Pielisjoen länsirannalla, Hiirenvedeltä Niskavedelle kääntyvän Häihänkosken pohjoispuolella. Häihänniemen pohjoinen asuinpaikka sijaitsee varsinaisen Häihänniemen pohjoispuolella olevan parin pienen niemen alueella, välillä on suota ja suorantaa. Asuinpaikalla on kaksi löytöaluetta noin 120 metrin etäisyydellä toisistaan. Löydöt on poimittu rantahiekasta ja rantavedestä.

Parviaisenlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen Niskaveden pohjoisrannalla olevan Parviaisenlahden itäpuolella, Häihänkoskesta länteen. Asuinpaikkalöydöt on poimittu noin 50 metrin matkalta rantavedestä ja rantakivikon seasta. Maasto löytöjen taustalla on kuivaa sekametsää ja kivikkoisuudestaan huolimatta paikka on suojainen ja sopiva kivikautiseksi asuinpaikaksi.

Tuupasenniemi, veneranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen Niskaveden pohjoisrannalla Parviaisennniemen ja Tuupasenniemen välisellä alueella olevan venerannan tuntumassa. Paikalle johtaa Enon-Uimaharjun tieltä radan yli kapea rantatie, jota pitkin kohteeseen pääsee. Asuinpaikkalöytöjä on kerätty hiekkaisen rantatasanteen matalasta, sortuvasta törmästä sekä rannalta ja rantavedestä. Osin maasto on louhikkoa, mutta pohjalla on hienoa hiekkaa. Hyvin todennäköisesti asuinpaikkaa on myös ehjänä venerannan nurmialueella ainakin noin 60 x 10 metrin matkalla.

Vehkalahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen Niskaveden pohjoisrannalla, Tuupasenniemen länsipuolella, jossa asuinpaikkalöytöjä on kerätty rantavedestä ja rantahiekasta 180 metrin matkalla, Vehkalahden ylittävästä rautatiesillasta 120-300 metriä itään. Rantavedessä on havaittu useassa kohdin myös suuria kivettyjä liesiä.

Autioranta 1 (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen Rahkeenvirran etelärannalla, Koivumäen talosta noin 400 metriä pohjoiseen. Rannalla on useita kesämökkejä ja perille johtaa tie, vaikka v. 1995 peruskartalle näitä ei vielä näykään. Asuinpaikkalöytöjä on Pajulahden länsipuolelta, pohjoiseen suuntautuvalta rannalta, noin 100 metrin matkalta. Löytöjä on kallion päällä rantatasanteella olevan hiekkakerroksen kuluneista kohdista sekä rantavedessä, -kivikossa ja -sorassa. Asuinpaikka on osittain ehjä, mm. keramiikkaa löytyi mökiltä rantaan tulevan polun kulumasta.

Autioranta 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen Rahkeenvirran etelärannalla olevan Autiorannan niemen länsipuolella olevalla niemellä, jossa löytöjä on sekä niemen pohjois- että länsirannalta.

Malahvinlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Malahvinlahti sijaitsee Jäsyksen ja Pielisjoen välillä olevan Retujärven luoteispäässä. Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee lahden lounaisrannalla olevan niemen eteläkärjessä, Saralahden talosta 270 metriä itäkaakkoon. Paikalta on löytynyt rantavedestä pikkukiven ja hiekan seasta kvartsi-iskoksia. Mahdollisesti rannalla on ehjääkin asuinpaikkaa.

Puuskansärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jäsyksen pohjoisrannalla olevan pitkän Puuskansärkän ja Puuskanniemen länsirannalla. Asuinpaikalla on useita löytökohtia niemen kärjestä lähtien noin 800 metrin matkalla. Todennäköisesti rantavyöhykkeen yläpuolella tasanteella on myös ehjää asuinpaikkaa. Paikalla on mahdollinen asumuspainanne.

Laukkalanlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ahvenisen pohjoispuolella olevassa Laukkalansaaressa, Ahvenisen tieltä Haapalahteen johtavan tien molemmin puolin, Pitkälammen ja Pielisen Rukaveden lahden välissä olevan pienen lammen koillisrannalla. Laukkalan talo on asuinpaikasta noin 400 metriä itään. Asuinpaikkalöydöt on kerätty pääasiassa metsänlaikutusvaoista. Löytöjen lisäksi paikalla on pari pientä kuopannetta.

Laukkala (1000000739) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Laukkalan talon rannassa, talosta 200 metriä kaakkoon on löydetty 1600-luvun hopearahoja. Kohteessa on myös aiemmin pois raivattuja kiviröykkiöitä ja tiellä niiden kohdalla nokista maata.
Rantatörmän päällä kulkevan tilustien pohjoispuolella sijaitsevan vanhan ladon itäpuolisella alueella havaittiin yhdessä koekuopassa palanutta hietamaata ja toisessa palaneen maan lisäksi noen- ja hiilensekainen likamaaläikkä. Likamaaläikästä löytyi melko runsaasti palanutta savea sekä yksi rautaveitsi. Siitä otetun hiilinäytteen radiohiiliajoitus ajoittaa likamaan 1400-1600-luvulle. Likamaa-alueen todettiin jatkuvan lännessä koekuopan ulkopuolelle. Tämä keskiajan lopulle tai uuden ajan alkuun ajoittuva likamaa liittynee Laukkalan tilan vanhaan kylätonttiin, joka 1700-luvun lopulta olevan kartan perusteella on sijainnut ladon koillispuolella olevalla pellolla.
Aiemmin talonpohjaksi tulkittu jäännös todettiin tervahaudaksi ja toinen nykyaikaiseksi kuoppajäännökseksi, jonka tarkoitus jäi epäselväksi. Tervahauta ajoittuu radiohiiliajoituksen perusteella ajoittuu johonkin ajankohtaan 1600-luvun puolivälistä nykyaikaan. Todennäköisin ajoitus on kuitenkin 1700-lukua.
Hopearahojen löytöpaikan osoitti löytäjä maastossa.HUOM. Vuonna 1963 löydetty raha (Vänskän julkaisun 1998, s.87 mukaan Ruotsin 2 markkaa vuodelta 1670) ilmeisesti edelleen löytäjällä (SLS 11.9.2008), nyttemmin edesmennyt (PAK20.9.2017). Pesosen 2003 GPS (ETRS-TM35FIN): 6985784/ 657370.
Rannassa kulkevan pihatien pohjoispuolella on vielä selvittämätöntä muinaisjäännösaluetta.

Laukkalan pelto (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Laukkalan pellon kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Pielisjärven Laukkalansaaressa olevaa Laukkalan taloa ympäröivillä pelloilla, talon länsi-, etelä- ja itäpuolilla. Pellot ovat hiekkamaata, loivasti järven lahtiin laskevia peltoja, joilla on nähtävissä useita muinaisrantatörmiä.

Laukkalanlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjärven Laukkalansaaressa, Haapalahdesta Ahvenisentielle johtavan tien varressa, sen eteläpuolella, Laukkalan talon lounaispuolella olevan lahden länsirannalla, lahden ja pienen lammen välissä. Paikalta on löytöjä kahdesta kohdasta, tienleikkauksesta ja vanhan hiekkakuopan seinämästä. Näiden välinen alue lienee ehjää asuinpaikkaa.

Pitkälampi 1 (1000000742) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjärven Laukkalansaaressa, Haapalahden ja Kesälammen välissä olevan Pitkälammen itärannalla, suuren hiekkakuopan itäreunoilla, Laukkalan talosta noin 600 metriä länsiluoteeseen. Suuren hiekkakuopan reunoja on maisemoitu loiventamalla reunoja ja samalla on kuorittu laajalta alueelta turvetta ainakin 20 metrin matkalta kuopan reunoilta. Asuinpaikkalöydöt ovat kuopan itä- ja pohjoisreunoilta.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjärven Laukkalansaaressa, Haapalahden ja Kesälammen välissä olevan Pitkälammen itärannalla, suuren hiekkakuopan eteläreunalla, Laukkalan talosta noin 800 metriä länsiluoteeseen, lammen rannasta noin 50 metriä koilliseen. Kyseessä on lammen itärannalla olevista kahdesta suuresta hiekkakuopasta pohjoisempi, jonka reunoilta löydöt ovat.

Pörönlahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuoppa sijaitsee Pielisjärven Laukkalansaaressa, Kesälammen Pörönlahden soistuneen pohjoisrannan pohjoispuolella olevalla kapealla harjanteella, pienen suoputuran rannalla. Pörönlahden rantaan on kuopalta lähes 200 metriä. Kuopan halkaisija on noin 2,5 metriä ja syvyys 50 cm.

Marinlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjärven länsirannalla, Hirviniemessä, Hirvilahden Marinlahden koillisrannalla, rannasta noin 60 metriä. Paikka on laikutettua kangasmaastoa, jolla on useita loivia muinaisrantaterasseja. Kvartsia löytyi samalta terassilta useasta eri löytökohdasta.

Hirvilahti 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Hirvilahden asuinpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla Hirviniemen ja Höllärinvaaran välissä olevan Hirvilahden länsirannalla, rannasta noin 100-160 metriä, Herajoelle johtavan tien varrella olevilla metsänlaikutusalueilla. Paikka on kaakkoon Hirvilahdelle avautuva laakso. Löytöjä on kolmesta löytökohdasta, jotka ovat toisistaan noin 100 etäisyydellä.

Hirvilahti 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ahveniselta Herajoelle johtavan tien varrella, Hirviniemen risteyksen kohdalla, heti tien länsipuolella kahdella laikutetulla kumpareella. Löytöjä on kahdelta suppealta alueelta toisistaan noin 50 metrin päässä.

Hirvilahti 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ahveniselta Herajoelle johtavan tien varressa, sen länsipuolella, Savikkolan talosta noin 300 metriä etelälounaaseen. Paikka on metsälaikutetulla alueella pellon yläpuolelle nousevalla muinaisrannalla. Löytöjä on noin 100 x 30 metrin laajuiselta alueelta.

Marinniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla olevan Hirviniemen eteläosassa, Hirvilahden pohjoisrannalla, Hirviniemen risteyksestä noin 180 metriä itäkoilliseen. Asuinpaikkalöydöt on kerätty muutamia vuosia vanhalta metsänlaikutusalueelta, jossa maaperä on hiekkaa. Löytöalue on vain muutamien metrien laajuinen.

Marinniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla olevan Hirviniemen eteläosassa, Hirvilahden pohjoisrannalla, rannasta noin 160 metrin päässä, Hirviniemen risteyksestä 220 metriä koilliseen. Paikka on Hirviniemeen johtavan tien itäpuolella olevan pienehkön hiekkakuopan etelälaidalla, jossa löytöjä kerättiin metsänlaikutusalueelta noin 20 x 30 metrin alueelta.

Jokisuu 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla, Herajärveltä laskevan Herajoen suun itäpuolella, Syönnöskalliolle johtavan mökkitien risteyksessä, Jokisuun talosta 180 metriä lounaaseen. Löytöjä kerättiin tien leikkauksesta tien eteläpuolella sekä tieltä pusketusta maasta tien pohjoispuolella.

Jokisuu 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla, Herajärveltä laskevan Herajoen suun itäpuolella, Rykiniemen tieltä Jokisuun talolle johtavan tien leikkauksessa. Paikka on länteen suuntautuva kapeahko niemeke ja terassi Jokisuun talosta alle 200 metriä luoteeseen, peltojen yläpuolella. Löytöjä on tien leikkauksesta ja pinnalta.

Jokisuu 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla, Herajärveltä laskevan Herajoen suun itäpuolella, Jokisuun talon kaakkoispuolella olevalla pellolla, selvän muinaisrantatörmän yläpuolella olevalla peltotasanteella, talosta 40-60 metriä kaakkoon. Löytöjä on kerätty pellolta noin 30 x 30 metrin alueelta.

Rykiniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Rykiniemi sijaitsee Pielisen länsirannalla, Herajärvestä laskevan Herajoen suussa, jokisuun itäpuolella. Itse niemi on hiekkapohjainen, mäntyä kasvava kaunis niemi, jonka eteläosassa, rannan ja Jokisuun talon välisellä alueella kuopat ovat. Osa kuopista on mahdollisia pyyntikuoppia, osa niistä on epäselviä tapauksia ja osa selvästi jotain myöhempää toimintaa edustavaa. Kuusi kuoppaa lienee pyyntikuoppia.

Putrakko (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Putrakon asuinpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla, Herajoen pohjoispuolella olevan Putrakko-nimisen vanhan jokiuoman pohjoisrannalla, Putrakon ja sen pohjoispuolella olevan soistuneen lammen välisellä kannaksella. Paikalla on mökkiteiden risteys ja hiekkakuoppa, jonka reunoilta löydöt on kerätty, kuopan pohjois- ja lounaislaidoilta. Ehjää asuinpaikkaa lienee jäljellä kapealla kaistaleella teiden risteyksen tuntumassa sekä kuopan takana, sen lounaispuolella.

Lua (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla, Herajoen pohjoispuolella olevalla Luan alueella, Ison Luanlammen ja Pielisen välisellä hiekkapohjaisella mäntykankaalla. Uudismökkiä varten raivatun tien pinnalta on pieneltä alalta asuinpaikkaan viittaavia kvartseja.

Halkoniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Luan alueella Pielisen länsirannalla, Kolista etelään. Asuinpaikka on Putrakko-nimisen vesialueen pohjoispuolella, koilliseen, Pieliselle laskevilla muinaisrannoilla, kolmella eri korkeustasolla.

Halkoniemi 2 (1000000760) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla, Herajoen suussa olevan Halkoniemen tyvessä, niemessä olevalta mökiltä 60-100 metriä luoteeseen. Asuinpaikkalöydöt kerättiin mökille johtavan hiekkatien pinnalta noin 50 metrin matkalta kahdelle mökille vievien teiden risteyksestä alkaen.

Piilolahti (1000000761) (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuopat sijaitsevat Pielisen länsirannalla olevan Hirvilahden lounaisosassa olevan Piilolahden länsipuolella, suon takana olevalla harjanteella, jota pitkin kulkee metsäautotie etelään aina Piilolammelta Piilolahteen laskevalle purolle asti. Paikalla on kolme kuoppaa, joista ainakin yksi lienee selvä pyyntikuoppa.

Rukavaaran pohjoispää 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee laajalla metsänlaikutusalueella Pielisen Rukaveden länsirannalla Ahvenisella, Uimaharjun-Ahvenisen maantien pohjoispuolella. Noin 600 metriä Lieksan risteyksestä Uimaharjulle päin erkanee pohjoiseen Rukaveden rannalle mökkitie, jota pitkin pääsee laikutusalueelle. Asuinpaikka on kaakko-luode -suuntaisella harjanteella, jota ympäröivät suot kolmella suunnalla paitsi kaakossa, josta Rukavaara lähtee nousemaan. Koillisessa suon takana on Pielisen ranta noin 100 metrin päässä ja lounaassa toinen, jyrkempi ja korkeampi samansuuntainen harjanne kapean suolahden takana. Asuinpaikkalöytöjä on kerätty kahdelta löytöalueelta.

Rukavaaran pohjoispää 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee metsänlaikutusalueella Pielisen Rukaveden länsirannalla, Ahvenisella, Uimaharjun-Ahvenisen maantien pohjoispuolella. Noin 600 metriä Lieksan risteyksestä Uimaharjulle päin erkanee pohjoiseen Rukaveden rannalle mökkitie, jota pitkin pääsee laikutusalueelle. Rukavaaralta laskevan kaakko-luodesuuntaisen harjanteen pohjoispäästä 200 metriä pohjoiseen on suon keskellä pieni kumpare, jonka eteläpäässä asuinpaikka sijaitsee.

Luotsiniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Rukaveden länsirannalla, Ahvenisenvirran itäpuolella olevan Luotsiniemen eteläisimmällä saarennolla, sen itärannalla. Luotsiniemi on kolmen harjusaaren muodostama ketju, joiden keskelle jää suojaisa Lypsylahti ja joista pohjoisimman pohjoispuolitse kulkee vesireitti Pieliseltä Rukavedelle ja edelleen Uimaharjulle ja Pielisjoelle. Luotsiniemen itäranta ja osa muistakin rannoista on lähes täynnä osin jo umpeenkasvaneita juoksuhautoja. Asuinpaikalla on kolme eri löytökohtaa, löytöjä on juoksuhaudan ja tien leikkauksista sekä sortuvasta rantatörmästä.

Luotsiniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Rukaveden länsirannalla, Ahvenisenvirran itäpuolella olevan Luotsiniemen keskisaarennolla. Luotsiniemi on kolmen harjusaaren muodostama ketju, joiden keskelle jää suojaisa Lypsylahti ja joista pohjoisimman pohjoispuolitse kulkee vesireitti Pieliseltä Rukavedelle ja edelleen Uimaharjulle ja Pielisjoelle. Luotsiniemen itäranta ja osa muistakin rannoista on lähes täynnä osin jo umpeenkasvaneita juoksuhautoja. Asuinpaikalla on neljä löytökohtaa, mutta käytännössä koko 80 x 160 metrin laajuinen saari on yhtä kivikautista asuinpaikkaa.

Luotsiniemi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Rukaveden länsirannalla, Ahvenisenvirran itäpuolella olevan Luotsiniemen pohjoissaarennolla. Luotsiniemi on kolmen harjusaaren muodostama ketju, joiden keskelle jää suojaisa Lypsylahti ja joista pohjoisimman pohjoispuolitse kulkee vesireitti Pieliseltä Rukavedelle ja edelleen Uimaharjulle ja Pielisjoelle. Luotsiniemen itäranta ja osa muistakin rannoista on lähes täynnä osin jo umpeenkasvaneita juoksuhautoja. Asuinpaikalla on kaksi löytökohtaa, saarennon itäosassa.

Kesälampi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Kesälammen etelärannalla olevan lahden rannalla, osin Kesälammen ja Valkealammen välisellä kannaksella. Ympäristö on hiekkapohjaista mäntykangasta, luoteeseen lähtee kapea harjujakso, joka erottaa Kesälammen ja Valkealammen toisistaan. Asuinpaikalla on kaksi löytökohtaa.

Kesälampi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Kesälammen etelärannalla olevan kesämökin eteläpuolella, muinaisella niemennokalla, joka on lammen ja kapean suon välissä. Paikalta löytyi muutama kvartsi mökille johtavan hiekkatien pinnalta, kohdasta jossa mökkitie nousee rantatörmän päälle.

Kesälampi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Kesälammen kaakkoisrannalla, Pappilanniemen talosta noin 400 metriä pohjoisluoteeseen. Asuinpaikalla on kaksi löytökohtaa niemenkärkeen johtavan mökkitien tuntumassa. Paikka on varsin runsaslöytöinen ja laaja.

Umpilampi (1000000772) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Rukaveden etelärannalla, Huosialammelta ja Umpilammelta Pieliseen johtavan Huosiapuron varrella, puron molemmilla rannoilla. Asuinpaikka on kohdassa, jossa lammilta tulevat purot yhtyvät suolla ja puro jatkaa yhtenä uomana Pieliselle. Asuinpaikan löytökohdat ovat suhteellisen kapeilla muinaisniemillä.

Huosiapuro (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuopat sijaitsevat Pielisen Rukaveden etelärannalla Pieliseen laskevan Huosiapuron tuntumassa olevan suoalueen pohjoisrannoilla, Huosiapuron molemmilla puolilla. Paikalla on useita kuoppia noin 400 metrin pituisella alueella. Osa kuopista lienee esihistoriallisia pyyntikuoppia.

Laukanlampi 1 (1000000775) (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kohde sijaitsee Pielisen Rukaveden etelärannalla, Pienen Honkalahden ja Laukanlammen välisellä kankaalla. Paikalla on kaksi halkaisijaltaan 2-3 metristä kuoppaa, joista ainakin toinen lienee esihistoriallinen pyyntikuoppa.

Saunalahti (1000000776) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Rukaveden Saunalahden pohjoisrannalla, Ahvenisenvirrasta noin 400 metriä pohjoiseen, Mainiemessä olevalta mökiltä matkaa 160-200 metriä länteen. Maasto on ehjää mäntykangasta, maaperä hiekkaa. Paikalla on todettu 2003 inventoinnissa asuinpaikka, jonka laajuus on 2006-2007 rakentamisen takia tehtyjen koekaivausten perusteella lähes 20 000 neliömetriä. Löytöjä on tienleikkauksesta, tuulenkaadoista sekä koekuopista. Paikalla on koekaivausten perusteella kaksi eri korkeustasolla olevaa löytövyöhykettä. Alemmalla korkeustasolla on neljä asumuspainanteeksi tulkittua painannetta. Rakennettavaksi suunnitellun alueen rantavyöhyke on edelleen rauhoitettua muinaisjäännöstä.

Koussanlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla olevan Koussanlammen itärannalla, järven ja lammen välisen salmen itärannalla olevalla niemellä. Löytöjä on kerätty pellon reunasta Koussanniemeen johtavalta tieltä lähtien noin 120 metrin matkalta etelään.

Orilampi 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Orilammen kuopat sijaitsevat Pielisjoen Jäsyksen luoteiskulmassa olevan Orilammen ja Jäsyksen välisen soisen Pirisenniemen kannaksen kohdalla tasaisella kankaalla Venäihenniemessä, Jäsyksen rannasta noin 60 metrin päässä. Kankaalla havaittiin kaksi kuoppaa, joista ensimmäinen halkaisijaltaan noin 1,5-2 metriä ja syvyydeltään noin 70 cm. Toinen on edellisestä noin 5 metrin päässä ja halkaisijaltaan se on noin 6 metriä sekä syvyydeltään noin 50 cm.

Joutenjoensuu (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Joutenjoensuun asuinpaikka sijaitsee Poikellus-järven pohjoisrannalla, järveen laskevan Joutenjoen suun länsipuolella olevalla niemellä. Löydöt on kerätty maanpinnalta, joka on rikkoutunut venerannan vuoksi.
Vuoden 2020 inventoinnissa noin 45 metrin päässä alueen länsipuolelta havaittiin kvartsi-iskoksia pieneltä 10x10 metriä olevalta alalta. Inventoinnin perusteella on ilmeistä, että ehjää muinaisjäännöstä on säilynyt myös aleiden välisellä kankaalla. Kohteen aluerajausta on muutettu uusien tietojen mukaan.

Hautakangas (1000000781) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Tuupovaaran-Enon tien varrella, pienen Poikelus-nimisen järven pohjoisrannalla, järveen laskevan Joutenjoen suulla, joen länsirannalla olevalla niemellä. Paikalla on veneranta ja sen parkkipaikka, joiden johdosta maan pinta oli rikkoutunut ja pieneltä, n. 5x5 metrin kokoiselta alalta löytyi kvartsia.
Löytöpaikka on noin 1,5 metriä nykyrantaa ylempänä olevalla törmällä, jonka maaperä on hiekkaa. Ympäristö on mäntykangasta. Rantaan löytöpaikalta on noin 20 metriä. Asuinpaikkamaastoksi sopivaa kangasta jatkuu vielä noin 100 metrin matkalla länteen päin, joten asuinpaikka lienee laajempi, kuin mitä pienen löytöalueen perusteella voisi ajatella.
Vuoden 2020 inventoinnissa kohteen todettiin säilyneen hyvin.

Jokivarsi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee muinaisen Sarvingin järven etelärannalla, Jokivarren ja Halla-ahon taloille johtavan tien varrella, Jokivarren talosta noin 300 metriä koilliseen vanhan rantatörmän päällä. Asuinpaikalla on useita löytöalueita, löydöt ovat kvartsia ja palanutta luuta sekä pieni piisäleen katkelma.
Asuinpaikalla on tehty koekaivauksia 2010 ja kaivauksia 2011-2012. Kaivauksissa on todettu muun muassa lyhytaikaisesti käytössä olleen asumuksen jäännöksiä. Kvartsia on hyödynnetty paikallisena lähdemateriaalina ja luuanalyysin perusteella kyseessä on ollut hirvenpyytäjien leiri. Asuinpaikalta on löytynyt kiviesineiden varttamisessa käytettyä koivutervaa eli ”varttamispihkaa”. Varttamispihkan palasta on saatu Suomen vanhin (2012)jääkauden jälkeistä asutusta indikoiva radiohiiliajoitus (Hela-2947: 9560+60 BP). Myös toinen, nisäkkään luusta saatu radiohiiliajoitustulos (Ua-41027: 9507±85 BP; 9180-8620 calBC) on yksi Suomen vanhimpia asuinpaikan arkeologisia radiohiiliajoituksia. Löytöaineiston perusteella asuinpaikkaa käyttäneillä on ollut yhteyksiä itäisiin varhaismesoliittisiin kulttuureihin.

Jokivarsi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee muinaisen Sarvingin järven etelärannalla, Halla-ahon talolle johtavan tien varrella olevalla metsälaikutetulla kankaalla, tien länsipuolella. Muuten laikutusalue on hyvin kivikkoista, mutta löytökohta on hiekkainen kumpare noin 30 metriä tiestä.

Pohjanpää (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee muinaisen Sarvingin järven etelärannalla, lähellä Jakojärveen laskenutta Lössänpuron uomaa, Pohjanpään talosta 120 metriä lounaaseen. Asuinpaikka on koilliseen suuntautuvalla pienellä niemellä Sarvingin ja pienen Lössän suon välissä.

Rahakangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee muinaisen Sarvingin järven etelärannalla, Rahakankaan kaakkoispäässä vanhalla rantaterassilla, Jyrkkämäen talosta 400 metriä luoteeseen. Paikka on ympäristöltään ehjä ja siellä erottuu hyvin Sarvingin vanha rantatörmä, jonka päällä tasanteella on asumuspainanne, halkaisijaltaan 5-6 metriä. Asuinpaikan laajuus on noin 70x30 m.
Asuinpainanteen lattiatason hiilikerroksen radiohiiliajoitus ajoittaa asumuspainanteen neoliittiselle kivikaudelle (n. 3370–3092 cal BC, ks. 2012 tutkimus). Asumuspainanteen alueelta löytyi punamultahauta, jonka koon (70x40 cm) ja hampaiden perusteella voi olettaa kuuluvan lapselle. Säilyneitä hauta-antimia ei löytynyt. Asumuspainanteen ja punamultahaudan ajallinen suhde on vielä epäselvä, mutta haudan täytemaan hiilinäyte on ajoitettu myöhäiseen mesoliittiseen kivikauteen.
Löytöjä on saatu runsaasti; niistä merkittävin ryhmä on pii, jota on löydetty yhteensä 50 palasta. Piilöydöissä on säleitä ja retusoituja kappaleita sekä yksi piinoduli. Lisäksi löytyi liuskeisen kivikirveen kappale, purupihkan palanen. Runsaasta luuaineistosta on tunnistettu etenkin hirven luita, majan ja kalojen luita sekä joitakin lintujen luita. Pintakerroksista on myös pieni määrä kivi- tai varhaismetallikautista asbestisekoitteista kermaiikkaa.

Keskimmäisenpohja (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee kuivatetun Keskimmäisen järven etelärannalla Sarvingissa, Honkavaaran pohjoispuolella olevan Paloniemen kaakkoisosassa. Paikalle johtaa metsäautotie, Keskimmäinen on nykyään suota. Asuinpaikkalöydöt kerättiin äestetyltä rantakaistaleelta, jossa maaperä on kivistä hiesu/hiekkamoreenia. Löytöpaikka on kuitenkin kuiva tasanne ja maassa oli havaittavissa myös punertavaa väriä, ehkä likamaata. Löytöjä oli paikalla noin 30 x 50 metrin alueella suhteellisen vähän ottaen huomioon avoinna olevan maapinta-alan.

Ojakorpi (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuoppa sijaitsee lähellä Kontiolahden rajaa Pielisjokeen nykyään kuuluvan Alusveden kaakkoispuolella Palojoella. Pyyntikuoppa on vanhan muinais-Saimaan rantatörmän päällä hiekkakankaalla, Palojoen tien pohjoispuolella. Kuoppa on hyvin maatunut ja halkaisijaltaan se on noin 1,5 metriä, syvyydeltään noin 50 cm, kuopan ympärillä on loivat vallit.

Lähtevänsärkkä (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuopat sijaitsevat lasketun Herajärven itärannalla, Herajoen uuden ja vanhan uoman välisessä maastossa, Lehtolammen talon koillispuolella, talosta 60-260 metriä koilliseen. Maasto on alueella kumpuilevaa mäntykangasta ja pyyntikuopat ovat osittain kumpareiden rinteillä, osin niiden päällä ja muutama kumpareiden välisissä laaksoissakin noin 180 x 40 metriä kokoisella alueella. Paikalla on ainakin yhdeksän pyyntikuoppaa.
Pyyntikuoppa-alueella on myös kaksi miilua sekä pitkulainen hiiltä sisältävä kaivanto.

Rekilampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuopat sijaitsevat lasketun Herajärven vanhan rannan tuntumassa, Rekilammen ja Eskonlahden välisellä kannaksella, Rekilammen talosta 200 metriä lounaaseen. Paikalla on kaksi pyyntikuoppaa tien eteläpuolella noin 10 metrin etäisyydellä toisistaan.

Palokankaanmäki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Uimaharjulta Haapalahteen johtavan tien eteläpuolella, Palokankaanmäen etelälaidalla, Veikkalan talosta 200-300 metriä luoteeseen. Mäen laitoja on metsälaikutettu ja -äestetty siellä täällä, löytöjä on tullut kolmesta eri paikasta.

Paavilanniemi 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee aivan Kontiolahden rajalla Pielisjoen Alusveden etelärannalla, Paavilanniemeen johtavan tien varressa, Paavilanlahden talosta 300 metriä itään. Hauta on halkaisijaltaan noin 12 metriä, siinä on korkea valli ja keskellä syvä suppilomainen kuoppa. Se sijaitsee tien eteläpuolella.

Sirkanpuro (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Sirkanpuro laskee Pielisjokeen Pajarinniemen pohjoispuolella, joen länsirannalla. Puron yli kulkee Joensuun-Kontiomäen rautatie, jonka länsipuolella kankaalla kuoppa on, radasta noin 50 metriä länteen. Kuopan halkaisija on noin 2 metriä, valleineen 4 metriä ja syvyys noin 1,2 metriä.

Karjalanlahti (1000000878) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Pielisjoen itärannan Hiirenniemen eteläosassa, Karjalanlahden pohjoisrannalla, noin 5 metriä korkean hienohiekkaisen rantatörmän harjalla, Hiirenniemen talosta 160 metriä itäkaakkoon. Valleineen tervahaudan halkaisija on noin 7 metriä.

Lätäkkö (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilut sijaitsevat Herajoelta Kolille johtavan tien varressa, Luan tien risteyksestä noin 200 metriä etelään, Kolin tien molemmilla puolilla, Lätäkkö-nimisen pienen lammen länsipuolella olevan suon rannalla. Paikalla on kaksi halkaisijaltaan noin 3-metristä kuoppaa.
Lidar 5p -korkeusmallissa kohteessa näkyy yhteensä neljä selkeää kuopparakennetta (ks. alakohteet).

Mujeniemi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Pielisen Laukkalansaaressa, saaren länsirannalla olevassa Mujeniemessä, niemen kärkeen vievän tien eteläpuolella. Hauta on aivan niemelle vievän metsätien varrella, rannan puolella suon yläpuolisella törmällä. Tervahaudan halkaisija on noin 7 metriä ja siinä on selvät vallit ympärillä.

Valkealampi (1000000883) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Valkealampi sijaitsee Pielisen länsirannalla olevan Luan alueen pohjoispuolella. Lammen ja järven välissä on 100-200 metriä leveä harju. Tervahauta on harjun ja järven välisellä rantatasangolla, noin 40 metriä Pielisen rannasta. Tervahaudan halkaisija on noin 15 metriä ja sen ympärillä on sitä osittain kiertävä oja sekä pienempiä kuoppia. Haudan keskusta on koholla, ei kuopalla kuten yleensä.

Tervalahti (1000000885) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Pielisen länsirannalla, Hirviniemen Tervalahden pohjoispuolella, rannasta noin 180 metriä pohjoiseen, Lampilan talosta 280 metriä kaakkoon, mäntykankaalla. Tervahauta on "donitsimallinen" ja se on halkaisijaltaan valleineen noin 8 metriä. Siinä on nähtävissä selvä juoksutusrännin painauma vallin kehällä.

Rahakangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee muinaisen Sarvingin järven etelärannalla olevan Rahakankaan kaakkoispäässä vanhalla rantatörmällä. Paikalla on ainakin kolme tervahautaa.

Kosola (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Haapajärven itärannalla, perunapellolla. Paikalta on aiemmin löytynyt itäkarjalainen tasataltta.

Suhmuran pururata (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Haapajärven eteläpuolelta aukeavan laakson (muinaisen järvenpohjan) länsirannalla, Suhmuran peruskoulusta noin 400 metriä pohjoisluoteeseen. Löydöt ovat metsänäestyslaikuista.

Törisevänpuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Haapajärven eteläpuolella olevan laakson (muinaisen järvenpohjan) itärannalla, Törisevänpuron itäpuolella. Löydöt on kerätty vanhan hiekkakuopan reunasta Lähdekumpuun johtavan tien itäpuolelta pusikoituneen kuopan yläreunasta n. 50-60 metrin matkalta.

Hölhönsärkkä 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Onkamojärveen laskevan Särkijoen varrella olevalla Hölhönsärkän alueella, joesta noin 100 metriä pohjoiseen. Paikalta tuli löytöjä noin 30 metrin matkalta kankaan läpi (Sarakankaalta VT 6:lle) kulkevan metsätien reunasta, jota oli hieman kuorittu. Löytöjä oli punaisessa hienossa hiekassa. Joitakin löytöjä oli lisäksi voimalinjan alla metsään johtavan polun myllerretyllä pinnalla. Vuoden 2022 tarkastuksessa kohteen havaittiin olevan suurelta osin pusikoitunut, eikä lisähavaintojen tekeminen ollut tien ulkopuolisten osien suhteen mahdollista. Tien pinnassa erottui kuitenkin yhä punaiseksi värjäytyneen maan alueita sekä löytöinä palaneita luita ja kvartsi-iskoksia.

Hölhönsärkkä 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Onkamojärveen laskevan Särkijoen varrella olevalla Hölhönsärkän alueella, joen pohjoisrannalta särkän niemenkärjessä. Löytöjä on vanhan metsätien leikkauksesta sekä metsälaikusta.

Matolahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Nivansalossa, Onkamojärven rannalla, vanhastaan tunnettujen Saviniemen ja Porolahden asuinpaikkojen välissä. Asuinpaikka on Matolahden talosta 200-300 metriä itäkaakkoon ja Onkamojärven nykyrannasta 140-220 metriä länteen. Asuinpaikkalöytöjä on kerätty tienleikkauksesta. Lisäksi paikalla on asumuspainanne, mitoiltaan noin 10 x 7 metriä.

Poroniemi (1000001121) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Onkamojärven Poroniemen länsirannalla, saaren ja mantereen muinoin erottaneen salmen itärannalla. Paikalta on löytöjä kahdelta selvästi eri korkeustasolta, joista alempaa (n. 79-80 mmpy) asuinpaikkaa on pidettävä varhaismetallikautisena ja ylempää (n. 82-83 mmpy) taas kivikautisena. Löydöt ovat hiekkakuopista ja tienleikkauksesta.

Sillankorva (1000001123) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Särkivaaraan johtavan tien varrella, välittömästi Sillankorvan talon länsipuolella olevalla peltoniemekkeellä ainakin 100 x 100 metrin kokoisella alueella. Sillankorvan talo on Iiksenjoen varrella, aivan joen ylittävän sillan länsirannalla. Maaperä on asuinpaikalla hiekkaa. Paikka on varsin runsaslöytöinen.

Saunakallio (1000001124) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Satulavaaran ja Särkivaaran tienristeyksen luoteispuolella laikutetulla metsänhakkuuukolla. Topografialtaan asuinpaikka on matalalla, loivalla rannalla ja se on särkkämäisellä muinaisrantaterassilla. Maasto laskee paikalla länteen, kohti Iiksenjokea, joka on asuinpaikasta lähimmillään noin 300 metrin päässä. Maaperä on hienoa hiekkaa, löytöjä on noin 160 x 60 metrin alueella ja paikka lienee tätäkin laajempi.

Haapajoki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäselkään laskevan Haapajoen laaksossa, muinaisen Saimaan lahdessa, Särkivaaraan johtavan tien eteläpuolella, Tuomaalan talosta 200 metriä lounaaseen. Asuinpaikkalöydöt on kerätty pellolta, joka on joen pohjoispuolella.

Mattila 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäselkään laskevan Haapajoen laaksossa, muinaisen Saimaan lahden itärannalla, pellolla Mattilan talosta 50-100 metriä lounaaseen. Pelto laskee Mattilan talolta länteen tasaisesti ja pellon reuna muodostaa samalla pari metriä korkean törmän, jonka alapuolella on kosteikkoa (mm. lähde). Asuinpaikkalöydöt koostuvat pelkästään palaneesta luusta, jota oli rannan suunnassa noin 20 x 10 metrin kokoisena keskittymänä matalalla kumpareella pellon reunassa talosta 100 metriä etelälounaaseen ja muutamana yksittäisenä palasena 50 metriä talosta lounaaseen. Maaperä on pellolla lähinnä hiesua.

Mattila 2 (1000001127) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäselkään laskevan Haapajoen laaksossa, muinaisen Saimaan lahden itärannalla, pellolla Mattilan talosta 300 metriä lounaaseen.

Malilankallio (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Merkkikallio on löytynyt kesällä 2003. Kallioalue, jolla hakkaukset sijaitsevat, on kooltaan noin 10 x 10 m (kallio ei ole suorakaiteen muotoinen). Kallion pinnassa on useita epämääräisiä kuvioita. Selvin kuvioista on viisikanta, jonka korkeus on noin 32 cm. Hakkaukset lienevät historialliselta ajalta peräisin. Perimätiedon mukaan viisikannalla olisi mm. lepytetty haltioita.

Kirkonkylä Kerelinpelto (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kerelinpellon kohde sijaitsee Kesälahden kirkonkylän alueella, Puruveden kaakkoisosassa, Syvälahden ja Hirvolanlahden välisellä peltoalueella, Kerelin talosta noin 200 m koilliseen, Syvälahden itärantaa pitkin kulkevan metsäautotien itäpuolella olevalla pellolla. Pellosta on pintapoiminnan yhteydessä löytynyt merkkejä historiallisen ajan pajan paikasta (kuonaa) ja asuinpaikasta (mm. karjalaista keramiikkaa, kivisavi- ja punasavikeramiikkaa) neljästä eri kohdasta, sekä kivikautisia kvartsi-iskoksia Hirvolanlahden puoleiselta pellolta. Alueelta on löytynyt myös kivikautinen tasataltta (KM 1917:5), jonka tarkkaa löytöpaikkaa ei tiedetä. Asuinpaikka-alueen länsipuolella, kumpareella, sijaitsee Kerelin kalmistopelto -niminen ortodoksikalmisto (2480 10 013).

Petronniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Huttuvaaran eteläpuolella olevan Petronniemen tyvessä, Hiekkalahden pohjoispuolella. Paikka on loivasti etelään, Hiekkalahteen laskevaa rinnettä. Paikalla on alle 100 m korkudella matala, muinainen rantatörmä, joka jyrkkenee lännessä. Yli 100 m korkeudella on toinen rantatörmä, joka yhtyy lännessä alempaan törmään. Maaperä on paikoin hienoa hiekkaa, paikoin soransekaista hiekkaa ja moreenia. Kvartseja on löytynyt mökille menevän tien pinnassa, ylemmän rantatörmän päällä sekä alueen länsiosassa, kohdassa jossa on tehty metsälaikutusta.

Korpilahti (1000002544) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pieliseen kuuluvan Korpilahden koillisrannalla, Kuikkalammen etelpuolella olevan Kuikkakankaan pohjoisosassa. Alue on hiekkaista mäntykangasta. Leveällä muinaisrantaterassilla, terassin reunasta noin 40 m itään, rannasta pois päin, on ilmeinen kivikautinen asumuspainanne, jonka koko on noin 9 x 7 m vallin harjalta mitattuna. Painanteeseen tehdyistä koekuopista on löytynyt kaksi kvartsi-iskosta (KM 32764). Painanteen vieressä on toinen pienempi, soikea painanne, johon tehdyistä koekuopista ei ole saatu löytöjä. Painanteesta 45 m luoteeseen, rantaan päin olevan siirtolohkareen kaakkoispuolelta, alemmalta terassilta (noin 98 m mpy) on löytynyt kvartsi-iskos. Paikalla lienee kaksi eri aikaista asuinpaikkaa. Molemmat vaikuttavat koskemattomilta ja ehjiltä.

Kuikkasuo 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kuikkasuon länsipuolella olevan Kuikkakankaan kaakkoisreunalla, aivan suon laidalla, hiekkakuopan pohjoispäässä. Tasalakisen Kuikkakankaan juurella, suon laidalla, on kapea muinaisrantaterassi. Terassin kohdalla, hiekkakuopan reunoilla on runsaasti kvartseja (KM 32765). Asuinpaikka on osin tuhoutunut hiekanotossa, mutta sitä lienee säilynyt hiekkakuopan pohjoispuolella. Hiekkakuopan keski- ja eteläosassa ei ole havaittu esihistoriaan viittaavaa.

Kuikkasuo 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kuikkasuon länsipuolella olevan Kuikkakankaan kaakkoisreunalla, aivan suon laidalla, pienen suohon kurottautuvan niemekkeen itäreunassa. Maaperä paikalla on hiekkaa, kasvillisuus on karua mäntymetsää. Niemekkeen eteläreunaan tehdyistä kokeuopista on löytynyt kvartsi-iskos ja palanutta luuta (KM 32766:1-2). Paikka on ehjä.

Saunakangas (1000002547) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kuikkasuon eteläpuolella olevan Saunakankaan lounaisreunalla, mökkitien laidalla, tiestä noin 10 m päässä. Maaperä alueella on melko kivistä hiekkamoreenia, kasvillisuus on mäntymetsää. Paikalle tehdystä koekuopasta ja tuulenkaadosta on löytynyt kvartsiuurtimia ja -iskoksia (KM 32767:1-2). Paikka on ollut toteamishetkellä ehjä, mutta hakattu 2005 ja äestetty 2007. Tarkastuksessa 2008 on todettu, että asuinpaikka on aiemmin arvioitua huomattavasti laajempi ja kattaa todennäköisesti koko kaakkoon pistävän niemekkeen (300 m x 130 m).

Pekkala W (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sarkkilan luoteisosassa olevan Ikolanniemen tyvessä, Ikolanlammesta laskevan uoman pohjoispuolella, rantaan menevän tieuran eteläpuolella. Kyseessä on etelään ja lounaaseen laskeva loiva rinne, jossa muinainen rantatörmä muodostaa pienen, lounaaseen kurottuvan niemekkeen. Paikalla on muinainen kapea salmi, jonka luoteisuussa asuinpaikka sijaitsee. Paikka on vesakkoista, vanhaa aurattua hakkuuaukeata. Kvartseja (KM 32768) on löytynyt aurausvaoista sekä tieuran pinnasta.

Pekkala S (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sarkkilan luoteisosassa olevan Ikolanniemen tyvessä, Ikolanlammen
pohjoispuolella, Ikolanniemeen menevän tien eteläpuolella, 20 m päässä tiestä kohdassa, missä tie nousee rinteen laelle. Paikalla on hiekkakuoppa, jonka reunoilta on löytynyt kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta (KM 32769:1-2). Maaperä paikalla on hiekkaa, kasvillisuus on pääasiassa nuorta mäntymetsää. Asuinpaikka on osin tuhoutunut hiekanotossa, mutta hiekkakuopan ja tien välissä lienee asuinpaikkaa jäljellä.

Kinahmonlampi N (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ikolanvaaran ja Ertonvaaran välisessä kapeassa laaksossa, kuivatun Kinahmonjärven pohjoispäässä, muinaisen salmen suussa, Juurikkalahden pohjukasta noin 450 m etelään, heti purouoman itäpuolella ja Juurikkalahteen menevän tien länsipuolella kohdassa, missä tie laskee vaaran rinteeltä alas laskeutuen laaksoon ja kaartuen pohjoiseen. Asuinpaikka on sotien jälkeen kuivatun Kinahmonjärven pohjoisrannalla, sen lasku-uoman suussa. Kinahmonjärvi on aikoinaan ollut yhteydessä Pieliseen ja asuinpaikka saattaa olla sen aikainen. Paikalle tehdyistä koekuopista on löytynyt kvartsiesineitä,
-iskoksia ja -ytimiä.

Siikaniemi (1000002552) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Siikaniemen lounaisosassa, Hiekkalahden rannasta 300 m pohjoiseen, Kallioniemeen menevän mökkitien pohjoispuolella kohdassa, missä tie kaartuu länteen. Tien pohjoispuolella on iso siirtolohkare. Asuinpaikka on siirtolohkareen koillispuolella, muinaisen korkean rantatörmän laella, jonne tulee alampana kulkevalta tieltä metsätieura. Tieuran kohdalta on löytynyt kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta (KM 32771:1-2). Tieurasta huolimatta asuinpaikka on varsin ehjä. Paikka erottuu varsin kivisestä maastosta vähäkivisenä alueena. Maaperä kivikon seassa on hiekkaa.

Tervalahti 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen itärannalla, Raapionlahden pohjoispäässä olevan Tervalahden pohjoispuolella, lahden koillisrannasta vajaa 100 m pohjoiseen. Tien pohjoispuolella on sähkölinja, jonka pohjoispuolella on muinainen rantatörmä, jonka laelle tehdyistä koekuopista on löytynyt kvartsi-iskoksia (KM 32772). Maaperä paikalla on hiekkaa.

Kotaniemi (1000002554) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kotavaaran pohjoispuolella olevan Kotaniemen kärjessä, niemen luoteispuoleisesta kärjestä noin 70 m kaakkoon, mökkitien päässä olevasta kääntöpaikasta 36 m ja mökistä 45 m. Kahden harjanteen välissä on komea noin 100 m leveä laguunimainen, muinainen hiekkalahti, jonka keskellä on 8 x 13 m kokoinen asumuspainanne. Painanne ja sen ympäristö on koskematon ja ehjä. Kvartsi-iskokset ja palanut luu (KM 32773:1-2) ovat löytyneet painanteeseen tehdystä koekuopasta.

Pirtamonkangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Vuonislahden taajaman pohjoispuolella, Jauhiaisen pohjoisosassa olevasta Vastuulahdesta 0,6 km pohjoiseen, aivan junaradan varressa, radan ja suon välisellä kapealla hiekkakankaalla olevan hiekkakuopan pohjoisreunalla, josta löydöt (KM 32774:1-2) on poimittu. Yksi kvartsi-iskos (:3) on löytynyt hiekkakuopan eteläosasta, kuoritusta maasta. Asuinpaikka lienee suureksi osaksi tuhoutunut hiekanotossa, mutta sitä lienee jäljellä radan varressa, hiekkakuopan pohjoispuolella.
2010-luvun perus-/maastokartoilla kohde on merkitty avohakkuualueena; mahdollisesti kohde vaurioitunut t. tuhoutunut.

Pirtamonkangas 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Vuonislahden taajaman pohjoispuolella, Jauhiaisen pohjoisosassa olevasta Vastuulahdesta 0,5 km pohjoiseen, Kivivaaraa kiertävän tien alla ja laidoilla, suon etelälaidalla. Tien laidalla olevalta 5 x 5 m kokoiselta kuoritulta alueelta ja tieleikkauksesta on löytynyt kvartsi-iskoksia (KM 32775). Asuinpaikka lienee suppea-alainen.

Kivivaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Vuonislahden taajaman pohjoispuolella, Jauhiaisen pohjoisosassa olevasta Vastuulahdesta 0,5 km pohjoiseen, Kivivaaran koillisrinteen alaosassa olevalla kapealla muinaisrantaterassilla, pellon laidalla, vaaraa kiertävän tien kohdalla. Kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta (KM 32776:1-2) on löytynyt tieleikkauksesta noin 65 m matkalta. Paikka on osittain tien tuhoama, mutta sitä lienee säilynyt tien ja jyrkän rinteen välillä.

Selkäranta (1000002558) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen itärannalla, Edussaaren pohjoispuolella olevalla niemekkeellä, Ristiniemen eteläpuolella, Selkärantaan menevältä mökkitieltä 20 m pohjoiseen ja rannasta 200 m päässä kohdassa, missä tie ylittää matalan harjanteen. Ilmeisen suppea-alaiselta asuinpaikalta on koekuopituksessa löytynyt kvartsi-iskoksia ja -ydin (KM 32777). Maaperä paikalla on soransekaista hiekkaa. Alueella on useita muinaisrantatörmiä ja se olisi varsin otollinen kivikautisia asuinpaikkoja ajatellen.

Rekiniemi 2 (1000002559) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Vuonislahden Rekiniemen itärannalla, Jauhiaisen länsirannalla, vanhan hiekkakuopan, joka nykyään on leirintäalueena, ja järven välisellä kapealla, koskemattomalla alueella, paikalla olevan saunarakennuksen kohdalla ja sen pohjoispuolella. Saunan ympäristössä olevan polun pinnalta on löytynyt kvartsi-iskoksia ja saviastianpaloja (varhaista asbestikeramiikkaa) (KM 32778:1-2). Asuinpaikka lienee tuhoutunut hiekanotossa, mutta sitä on jäljellä ainakin hiekkakuopan ja rannan välillä. Laaja asuinpaikka-alue on mahdollisesti ulottunut koko Rekiniemen itärannalle. Rippeinä tästä ovat lisäksi kohteet Temmes (kohde 422000001), Rekiniemi 1 (422010027) ja Rekiniemi hautausmaa (kohde 1000002560).

Rekiniemi hautausmaa (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Vuonislahden Rekiniemessä olevan hautausmaan itäosassa, Jauhiaisen rannassa. Hautausmaan ja rannan välissä, hautausmaalta rantaa vievän polun pohjoispuolella, rantatörmän päällä, on kooltaan 8 x 11 m asumuspainanne. Painanteen ja polun välillä olevasta muutaman neliön kokoisesta avoimesta maanpinnasta on löytynyt kvartseja ja palanutta luuta (KM 32779:1-2). Polun eteläpuolella on vanha tervahauta. Laaja asuinpaikka-alue on mahdollisesti ulottunut koko Rekiniemen itärannalle. Rippeinä tästä ovat lisäksi kohteet Temmes (kohde 422000001), Rekiniemi 1 (422010027) ja Rekiniemi 2 (kohde 1000002559).

Hupelinkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jauhiainen-nimisen järven eteläosassa olevan Pohjanlahden länsipuolella, Ikolansaaren kohdalla olevasta rannasta noin 350 m lounaaseen, maantieltä noin 600 m luoteeseen ja metsätieltä 60-70 m koilliseen. Alue on hiekkakangasta. Kvartsi-iskoksia (KM 32780) on löytynyt rinteen laelta, muinaisen rantatörmän reunalta ja kahden harjanteen välisestä painanteesta, hakkuuaukealla olevista metsänaurausvaoista. Asuinpaikkaa lienee säilynyt metsäauratun alueen länsipuolella. Paikalla on tervahaudan jäännös.
Vuoden 2001 inventoinnissa havaittiin kaksi kivikautista asuinpaikkaa (Hupelinkangas 1 ja 2) osoittavaa löytöaluetta avohakkuu- / äestysalueilla, joilta jatkumista länteen, ei käsitellylle alueelle pidettiin mahdollisena. Paikan sijaintia on karttaliitteen perusteella siirretty aiemmin rekisterissä olleesta pohjoisemmas, ja aluerajaus on tehty uudelleen ja aiempaa laajempana. Välialueella on myös tervahauta.

Sammalniemi (1000002563) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jauhiainen-nimisen järven keskellä olevan laajan Sammalniemen keskellä, metsätien varrella, pienen kumpareen itäreunalla. Kvartsilöydöt (KM 32782:1-2) on poimittu tieleikkauksesta. Tien pohjoispuoli on hyvin kivistä, etelä- ja länsipuolella on vähemmän kiviä ja maasto on tasaista. Ehjää asuinpaikkaa lienee tien länsipuolella.

Kokkosaari 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lieksan taajaman edustalla, Pielisen Mönninselän ja Suurselän välillä olevan Kokkosaaren etelärannalla, saunarakennuksesta 70 m pohjoiseen. Paikalla on tasainen ja loiva rantatörmä, jonka päällä on heikosti erottuva asumuspainanne. Painanteen ympärille, törmän päälle tehdyistä koekuopista on löytynyt kvartsi-iskoksia (KM 32783). Maaperä paikalla on hiekkaa. Asuinpaikka on ehjä.

Kokkosaari 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lieksan taajaman edustalla, Pielisen Mönninselän ja Suurselän välillä olevan Kokkosaaren pohjoisrannalla olevasta mökistä 40 m etelään ja huussista 25m lounaaseen. Paikalla on muinainen rantavalli, jonka sivulla tasainen on asumuspainanne. Painanteen pohjoissivu yhtyy rantavalliin. Paikalle tehdyistä koekuopista on löytynyt kvartsi-iskos ja palanutta luuta (KM 32783). Maaperä paikalla on hiekkaa. Asuinpaikka on ehjä.

Hannola S (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viekijärven pohjoisosan itärannalla, Hannolan talosta 750 m kaakkoon, rantaan laskevan rinteen yläosassa, rannasta noin 80 m päässä, vanhalta hakkuuaukealta noin 20 m luoteeseen ja metsätieltä noin 40 m lounaaseen. Maperä alueella on kivistä ja soransekaista hiekkamoreenia. Kasvillisuus on mäntymetsää. Rantatörmän äärellä on vähäkivinen alue, johon tehdyistä koekuopista on löytynyt muutama kvartsi-iskos (KM 32785). Kyseessä on suppea-alainen mutta ehjä asuinpaikka.

Korpiniemi (1000002567) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viekijärven eteläosan koillisrannalla, Vaaralahden eteläpuolella, Korpelan talosta 0,7 km etelään, Korpiniemeen menevän tien länsipuolella, Korpilahteen haarautuvan tien risteyksestä 70 m etelään, kohdassa missä tie kaartuu etelään. Paikalla on matala, kivinen rantatörmä, jonka äärelle tehdystä koekuopasta on löytynyt kvartseja ja palanutta luuta (KM 32786:1-2). Koekuopassa on havaittu myös vahva kulttuurimaakerros. Maaperä alueella on kivistä hiekkamoreenia. Kasvillisuus on sekametsää. Paikka lienee suppea-alainen, mutta ehjä.

Kuoreniemi (1000002568) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kalkinlahden kylän ja Vienjoensuun eteläpuolella, Joensuunniemen länsikärjestä noin 250 m kaakkoon, niemen kärkeen menevän mökkitien varrella, rannasta noin 100 m päässä. Pääasiassa asuinpaikka on mökkitien itäpuolella kohdassa, jossa tie nousee törmän laelle. Löydöt (32787:1-2) on poimittu tieleikkauksesta, hiekkamoreenimaasta. On mahdollista, että alueella on muitakin asuinpaikkakohtia.

Lentokenttä 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen itäpuolella, heti Lieksa-Nurmes lentokentän kiitoradan eteläpuolella kulkevan tieuran alla ja laidoilla, hieman kiitoradan keskikohdan itäpuolella. Kiitoradan eteläpuolella pintamaata on kuorittu ja puskettu muutaman kymmenen metrin leveydeltä etelään. Samalla muinaista rantatörmää on rikottu. Raivatulla alueella kulkee kiitoradan suuntainen tieura, jonka pinnasta on poimittu palaneita luunsiruja (KM 32789). Asuinpaikka on osittain tuhoutunut, mutta asuinpaikan pohjaosia lienee jäljellä. Löytöjä lienee myös pusketussa maakasassa. Lähellä on toinenkin asuinpaikka, Lentokenttä 2 (kohde 1000002571).

Viekijoki 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Egyptinkorven itäpuolella, Viekijoen pohjoispuolella, Jokisuun talosta 0,5 km pohjoiseen. Alue on tasaista hiekkakangasta. Paikalla on muinaisrantatörmä, jonka reunalla, kohdalla missä metsätie laskee törmän halki alemalle tasolle, on Viekijoen asuinpaikka. Tieleikkauksesta on löytynyt kvartsia (KM 32791) ja siinä on havaittu palaneita kiviä. Tie sekä vuonna 2008 tehty äestys lienee tuhonnut asuinpaikkaa.

Suokkolansaari 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Suokkolansaaressa, sen pitkällä lounaaseen suuntautuvalla rannalla, rannan kaakkoisosassa. Paikalta on aiemmin löytynyt kivikirves (KM 28670) ja Lieksan inventoinnissa vuonna 2006 rannalta löytyi runsaasti kvartsia rantavedestä ja -hiekasta. Paikalla on erotettavissa kaksi löytövyöhykettä, joista läntinen on pituudeltaan noin 75 metriä ja itäinen noin 175 metriä. Löytöalueiden välillä on vajaa 100 metriä pitkä, tyhjä vyöhyke. Asuinpaikka on runsaslöytöinen eikä kaikkia kvartseja ole kerätty talteen inventoinnin yhteydessä. Asuinpaikkalöytöjä on kolmen kesämökin edustalla olevalla rannalla ja osittain asuinpaikka saattaa jatkua ehjälle kankaalle rannan taustamaastoon.

Rajapolku (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kontiolahden kunnan ja Joensuun kaupungin rajan tuntumassa, Utranharjun kaakkoispäädyssä, eteläisellä rinteellä. Utranharju on selväpiirteinen hiekkaharju ja alue on kuivaa mäntykangasta. Paikalla on metsätie, jonka reunoilta, kolmesta eri kohdasta noin 250 m matkalta, löydöt (KM 33832:1-3) on poimittu.
Inventoinnin 2012 asuinpaikan rajausta ei kyetty luotettavasti arvioimaan. Paikka sijaitsee Suur-Saimaan korkeimman rantatörmän tason alapuolella, 85-86 m törmällä ja ajoittuisi siten noin 3400-3000 eKr. Asuinpaikan koillispuolella, ylemmällä rantatörmällä sijiatsee pienialainen asuinpaikka (Kupluskylä 1).

Itäranta (1000002634) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjokeen viettävällä vähäkivisellä hiekkapellolla. Pelto sijaitsee kesämökin pihapiirissä, Pielisjoen rannasta noin 100 m etelään. Pellosta on poimittu kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta (KM 33833:1-2) noin 15 x 15 m kokoiselta alalta. Korkeutensa perusteella asuinpaikka saattaisi olla varhaismetallikautinen.

Nieminen (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen muinaisella rantatörmällä, kangasmaastoa halkovan metsätien kohdalla, joen rannasta noin 200 m päässä. Metsätien itäpuolella kangas on tasaista, länsipuolella joen soiseen rantaan laskevaa. Alueella on tehty metsänhakkuuta 1980-luvulla, ja nykyisin siellä kasvaa mäntytaimikkoa ja koivuja. Paikalta on löytynyt saviastianpaloja, kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta noin 100 m matkalta. Saviastianpalat lienevät varhaismetallikautisia. Asuinpaikan korkeus viittaa niin ikään varhaismetallikauteen.

Papulanniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen etelärannalla, Ehronkankaan länsipäässä, Papulanniemen kärjessä. Papulanniemi kasvaa mäntyä, maaperä on hienoa hiekkaa. Niemessä on veneranta ja maan pinta on paikoin kulunut. Asuinpaikan tienoilla joki on syövyttänyt rantatörmää, jonka kohdalta on löytynyt palanutta luuta ja kvartsia (KM 33835:1-2). Törmän leikkauksessa on havaittu suppealla alalla palaneita kiviä ja hiilen muruja puhtaaseen pohjamaahan saakka. Kyseessä lienee likamaakuoppa. Löytöalue on melko suppea, 15 x 15 m. Asuinpaikan laajuutta ei tiedetä, mutta ilmeisesti osa siitä on syöpynyt Pielisjokeen.

Matkalahti (1000002637) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ehronkankaan alueella, Pielisjoen rannalla, jossa on havaittavissa kaksi muinaisrantaterassia. Matkalahden asuinpaikka sijaitsee ylemmän terassin kohdalla. Alue on kuivaa mäntykangasta, maaperä on hienoa hiekkaa. Paikalta on löytynyt palanutta luuta (KM 33836) kesämökin vieressä olevan hiekkakuopan leikkauksesta, läheltä maanpintaa. Vajaan kilometrin päässä sijaitsee Ehronkankaan kivikautinen asuinpaikka (kohde 276010003). Asuinpaikan laajuus ei ole tiedossa.

Nekkilänaho 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen rannassa, Paiholan sairaalan vieressä, Pyörteenvaaran eteläpuolella, Mustanpyörteen uimarannasta koilliseen, Nekkilänahon talosta noin 200 m päässä. Rannassa kulkee hiekkatie, jonka pientareilta, useasta kohtaa, on löytynyt merkkejä kivikautisesta asutuksesta. Nekkilänaho 1 on yksi näistä kohteista. Ranta on varsin jyrkkä asuinpaikan kohdalla, ja pääosa asuinpaikasta lienee jäänyt hiekkatien alle. Tieleikkauksesta on löytynyt kvartsi-iskoksia (KM 33837).
Inventoinnin 2012 mukaan asuinpaikasta on oletettavasti noin kolmasosa vielä jäljellä kapealla alalla tien ja tasanteen takana kohoavan rinteen välillä.

Nekkilänaho 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen rannassa, Pyörteenvaaran ja Paiholan sairaalan itäpuolella, Nekkilänahon talosta noin 0,1 km lounaasen. Sairaalan vieressä olevalta Mustanpyörteen uimarannalta koilliseen kulkee hiekkatie, jonka pientareilta, useasta kohtaa, on löytynyt merkkejä kivikautisesta asutuksesta. Nekkilänaho 2 on keskimmäinen näistä kohteista. Asuinpaikkalöydöt (KM 33838) on poimittu tien lounaispuolella olevan, autojen kääntöpaikalta vaikuttavan levennyksen kohdalta, rikkonaisen maan pinnalta.

Autio (1000002641) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Mönnissä, Pielisjoen itärannalla, Autio-nimisen talon pellolla. Paikalla on kaksi erillistä löytökohtaa. Pellon alaosasta löytyi neljä kvartsi-iskosta, palanutta luuta ja kuonamaista ainetta, joka voi olla sulanutta lasia. Ylempi löytökohta on pellon yläreunassa, lähellä maantietä. Täältä on löytynyt palanutta luuta ja kvartsi-iskos. Alempi kohta asuinpaikasta saattaa korkeutensa (85 m mpy) perusteella olla kivikauden lopulta, ylempi (92,5 m mpy) saattaa ajoittua mesoliittisen ajan lopulle.

Paavilanlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen rannalla, Kontiolahden ja Enon kuntien välisen rajan tuntumassa, Hiltusen talon perunapellossa. Pelto sijaitsee talon pihapiirin tuntumassa. Pellolta on löytynyt kvartsi-iskoksia (KM 33841). Paikalta on näköyhteys Pielisjoelle.

Vaapurinsuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen rannan tuntumassa sijaitsevan Vaapurinsuon talon pellolla. Talon ja rannan väliin jäävältä peltokaistaleelta on löytynyt muutamia palaneen luun kappaleita (KM 33842). Maaperä paikalla on soista, mutta paikoin pellolla on hiekkaisempiakin kohtia. Matkaa nykyiselle rannalle on toista sataa metriä.

Aution keittiöpuutarha (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen rannalla, Autio-nimisen talon pihapiirin eteläpuolella olevan keittiöpuutarhan kohdalla. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta (KM 33843:1-2). Löytöpaikka sijaitsee hieman korkeammalla kuin Aution asuinpaikan (kohde 1000002641) alempi löytökohta.
Vuoden 2022 tarkastuksen yhteydessä kohteen länsilaidalle, välittömästi Aution tilan pihapiiristä itään kaivettiin kaksi koekuoppaa. Kuopissa ei havaittu mitään kivikautiseen asuinpaikkaan viittaavaa.

Riihiaho (1000002645) (Asuinpaikat)
Ajoittamaton; Asuinpaikka sijaitsee Höytiäisen nykyiseltä rannalta noin 0,7 km itään, Venejoen tien varressa, Riihiahon pellossa, kohdassa missä pelto laskee loivasti kohti Höytiäistä. Paikalta on löytynyt palanutta luuta (KM 33844) suppealta, noin 20 x 20 m kokoiselta alalta. Muita asuinpaikkaan viittaavia merkkejä ei ole havaittu. Löytökohdan länsi- ja pohjoispuolista vesihuoltolinjan reittiä koekuopitettiin vuonna 2012. Koekuopista ei tavattu merkkejä kiinteästä muinaisjäännöksestä. Paksun muokkauskerroksen alla on hienoa hiekkaa.
Pääasiassa 1840-1865 laaditun pitäjänkartaston karttalehdellä Riihiahon peltoalueen keskelle on merkitty talo. Talon paikka on palaneen luun löytöpaikkaa pohjoisempana, mutta palaneet luut voivat olla peräisin myös historiallisen ajan asutuksesta. Pelto oli tarkastusajankohtana ummessa, joten peltopoimintaa ei voitu tehdä.

Herneniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Höytiäisen nykyisestä rannasta noin 0,4 km päässä, Venjoen tien varressa, tien itäpuolella. Kyseessä on pelto, jonka kohdalta laajahkolta, noin 200 x 150 m kokoiselta alueelta, on löytynyt liuskekeihäänkärjen katkelma, kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta (KM 33845:1-3). Asuinpaikka ulottuu Herneniemen pellon keihäänkärjen koordinaattipisteestä toista sataa metriä etelään, peltoaluetta halkovan puron reunaan ja samasta pisteestä noin 100 m länteen, maantien reunaan asti ja 50 m pohjoiseen. Idässä asuinpaikan reunaa ei voitu havaita. Täällä alkaa metsikköinen alue. Löytöalue on loivaa ja hiekkaista rinnettä. Kohdalla on ollut pieni lahdeke ennen 1850-lukua ja Höytiäisen katastrofia.

Tuomipuro (1000002647) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Höytiäisen katastrofia edeltäneeltä rannalta, noin 50 m nykyisestä rannasta, Venjoelle vievän tien länsipuolella, sorakuopan kohdalla. Keskellä kuoppaa ja sen eteläreunalla on jäljellä alkuperäistä hiekkatöyrästä, josta on löytynyt kvartsi-iskoksia (KM 33846). Löytöalue on suppea, kooltaan noin 15 x 15 m. Sorakuopan ympäristö on mäntykangasta, maaperä pääasiassa moreenia. Sorakuopan alareuna sijaitsee 100 m korkeuskäyrän tuntumassa, tämän alapuolella maasto laskee jyrkästi.

Jokela (1000002648) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pusojärven rannan läheisyydessä, Jokelan talon eteläpuolella olevassa perunapellossa. Pelto laskee jyrkästi Pusojärveen. Paikalta on löytynyt liuskeinen kivikiekko ja kvartsi-iskoksia (KM 33847:1-2). Löytöalue on 15 x 30 m kokoinen. Asuinpaikka saattaa jatkua perunapellon ulkopuolelle. Perimätiedon mukaan Jokelan talon luoteispuolella olevalla mäennyppylällä on sijainnut tsasouna ja mäennyppylän koillispuolella ortodoksikalmisto.

Honkaharju (1000002649) (Hautapaikat)
Varhaismetallikautinen; Kohde sijaitsee Pusojärven rannalla, Jokelan talon mailla, Turusen kahden vuokrakesämökin välissä. Alue on Honkajärven eteläpäässä, sekametsää kasvavaa kangasmaastoa. Paikalla on kolme röykkiötä muutaman metrin päässä toisistaan. Röykkiöt sijaitsevat loivalla Pusojärveen viettävällä rinteellä, noin 10 m päässä rannasta. Vaikka Pusojärven rannat ovat kivikkoisia, röykkiöt ovat selvästi havaittavissa. Kaksi röykkiötä ovat muodoltaan pyöreitä, yksi on suorakaiteen muotoinen. Röykkiöiden korkeus on 30-60 cm. Röykkiöt on ladottu tasakokoisista (noin 30 cm) kivistä.

Vaskela (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee muinaisella Höytiäisen länsirannalla, Vaskelan talon pohjoispuolella, pellon reunalla olevan hiekkakuopan kohdalla. Kuopasta ei ole otettu hiekkaa moneen vuoteen. Asuinpaikan pohjoispuolella laskee puro kohti taannoista Höytiäisen rantaa. Hiekkakuopan reunoilta on löytynyt kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta (KM 33848:1-2). Varsinainen löytöalue on suppea, noin 10 x 10 m. Kuopan itäpuolella on pieni metsikkö, josta ei koekuopituksen yhteydessä löytynyt esihistoriaan viittaavaa. Asuinpaikka saattaa kuitenkin jatkua sinne.

Joutenpuro (1000002661) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Höytiäisen länsirannalla, Purolan talon eteläpuolella olevalla pellolla. Peltoa halkoo Joutenpuro, jota kohti rinne laskee. Pellon koillispuolen pientareelta on löytynyt muutamia kvartsi-iskoksia (KM 33849), mutta asuinpaikka jatkunee pellolla löytökohdasta länsi- ja eteläsuuntaan. Höytiäisen vanhat rantamuodostumat ovat edelleen selvästi näkyvissä.

Hovila (1000002662) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kulhossa, Hovilan pellolla, Pielisjoen vanhalla rantaterassilla. Kivikaudella alue on ollut Pielisjoen suistoa. Pellolta on löytynyt palanutta luuta (KM 33850) noin 50 m matkalta, kapeahkolta vyöhykkeeltä. Oletettavasti asuinpaikka jatkuu löytöpaikasta länteen. Hiekkapellot rajautuvat lännessä Rekilampeen.

Anttila (1000002663) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kulhossa, Aittolammen etelärannalla, Pielisjoen vanhalla rannalla, Anttilan uuden ja vanhan päärakennuksen välissä olevalla perunapellolla. Kuiva kangasmaasto viettää loivasti Aittolammen eteläpuoliseen Pienilampeen. Asuinpaikkalöydöt (KM 33851:1-2) on poimittu perunapellon pinnasta noin 100 x 30 m kokoiselta alalta. Asuinpaikka saattaa jatkua länteen päin, viljelysten alle.

Erolanniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kulhossa, Pielisjoen vanhalla rantaterassilla, Erolanniemen talon pellossa, jonka reuna on noin 10 m päässä talon eteläpuolella. Löytökohdalla pelto laskee loivasti Pielisjokeen. Pielisjoen muinaisrantaterassit erottuvat paikalla selvästi. Erolanniemi 1 sijaitsee ylemmällä terassilla. Asuinpaikkalöydöt (KM 33852:1-4) on poimittu noin 70 x 70 m kokoiselta alalta. Saviastianpalat ja kvartsit ovat löytyneet pellon luoteisnurkasta, mutta palaneet luut ovat löytyneet koko pellon alalta. Saviastianpalat ovat varhaista kampakeramiikkaa ja varhaismetallikautista asbestikeramiikkaa. Talon pohjoispuolella on toinen asuinpaikka, Erolanniemi 2 (kohde 1000002665).

Erolanniemi 2 (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kulhossa, Pielisjoen vanhalla rantaterassilla, Erolanniemen talon pellossa, talon pohjoispuolella. Löytökohdalla pelto laskee loivasti Pielisjokeen. Pielisjoen muinaisrantaterassit erottuvat paikalla selvästi. Erolanniemi 2 sijaitsee alemmalla terassilla. Asuinpaikkalöydöt (KM 33853:1-3) on poimittu noin 50 x 50 m kokoiselta alalta. Paikalta löytynyt saviastianpala on varhaismetallikautista asbestikeramiikkaa. Talon eteläpuolella on toinen asuinpaikka, Erolanniemi 1 (kohde 1000002664).

Yläpiha (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kulhossa, Pielisjoen muinaisrantatörmän päällä. Alue on hiekkakangasta, jossa kasvaa sekametsää. Paikalla on havaittu kaksi suorakaiteen muotoista asumuspainannetta lähellä törmän reunaa. Painanne 1 on kooltaan 7 x 5 m ja siinä on erotettavissa reunavalli. Painanne 2 on hieman suurempi, kooltaan 8 x 6 m, eikä siinä ole vallia. Kummankin painanteen syvyys on noin 0,4 m. Noin 20 m päässä törmän reunasta on 1980-luvun alussa, vesijohtoputkea kaivettaessa, löytynyt liuskeinen kaksiteräinen kivikirves sekä ilmeisesti kivikautisen lieden jäännökset. Muutamien satojen metrien päästä on samoihin aikoihin löytynyt myös kivitaltta (KM 20919).

Alapiha (1000002667) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kulhossa, Pielisjoen vanhalla rantatörmällä, Erolanniemen asuinpaikkojen kaakkoispuolella, noin 0,4 km päässä Erolanniemestä. Alue on kuivaa, kaunista mäntykangasta. Paikalla on viisi asumuspainannetta, jotka kaikki ovat samalla rantaterassilla noin 70 metrin matkalla, 30 m leveällä kaistaleella. Painateiden etäisyys toisistaan vaihtelee 5 m:stä 20 m:iin. Painanteet eivät ole keskenään suorassa linjassa, vaan muodostavat kiemurtelevan linjan muinaisen joen rannassa. Painateeseen numero 3 tehdystä koekuopasta on löytynyt yksi kvartsi-iskos (KM 33854).

Kuikkalampi (1000002668) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kulhossa, Kuikkalammen lounaispuolella, noin 0,4 km päässä lammen rannasta, Paiholaan vievältä tieltä Taivaanpankolle risteävän hiekkatien varrella. Tien varteen on rakennettu useita omakotitaloja. Alue on mäntyvaltaista, kuivaa hiekkakangasta. Hiekkatien leikkauksesta on löytynyt saviastian palanen ja palautta luuta (KM 33855:1-2). Löytökohdan pohjoispuolella on omakotitalo, jonka tienoilla on Pielisjoen muinainen rantaterassi. Asuinpaikka lienee ulottunut omakotitalon kohdalle, mutta se lienee osaksi tuhoutunut rakennustöiden yhteydessä. Paikalla on kuitenkin myös ehjää kangasmaastoa, missä asuinpaikkaa lienee jäljellä.

Taivaanpankontie 8 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kulhossa, Pielisjoen vanhalla rantaterassilla. Maaperä alueella on hiekkaa ja kasvillisuus sekametsää. Terassin reunan tuntimassa olevasta tuulenkaadosta on löytynyt myöhäiskampakeraamisia saviastianpaloja (KM 33856). Löytökohdasta muutama metri itään on kuopanne, joka saattaa olla asumuspainanne. Asuinpaikka rajautuu lännessä Pielisjoen muinaiseen rantaan, muualla asuinpaikan rajat eivät ole selvillä. Taivaanpankontien toisella puolella, muutamien kymmenien metrien päässä löytökohdasta, on uudehko omakotitalo.
Noin 97 metriä asuinpaikan itäpuolella sijaitsee maastokartalle merkitty tervahauta. Rakenne erottuu selkeästi myös Lidar-korkeusmallissa. Tältä osin maastotarkastusta ei ole tehty.

Mustola (1000002676) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Marjosärkän alarinteellä, pellolla, joka laskee loivasti suoalueelle pohjoispuolella. Särkkä kohoaa huomattavasti sen etelä- ja pohjoispuolisia alueita korkeammalle, ja todennäköisesti alue on ollut kivikaudella Pielisjoen suistoa. Palaneet luut (KM 33857) ovat löytyneet avoimena olleesta pellosta. Alue on melkoisen rakennettu. Asuinpaikasta 150 m luoteeseen on Marjosärkän kivikautinen asuinpaikka (kohde 276010001). Inventoinnissa 2012 aluetta ei voitu tarkemmin rajata.

Hiekkaniemi (1000002678) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pitkälammen itärannalla, Hiekkaniemessä, Pitkälammen rantaan vievän tien varrella. Hiekkaniemessä on kunnan ylläpitämä leiripaikka laavuineen ja makkaranpaistopaikkoineen. Paikalla on myös hiekkainen uimaranta. Alue on kuivaa kangasta, jossa kasvaa myös kuusia ja lehtipuita. Palanutta luuta (KM 33859) on löytynyt miltei yhtenä keskittymänä rantaan vievän tien leikkauksesta noin 15 m päässä rannasta. Asuinpaikan laajuus ei ole tiedossa.

Välikangas (1000002679) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppakohde sijaitsee Välikangas-nimisellä harjulla, Pienen Harijärven koillisreunalla ja Suuren Harijärven lounaisreunalla. Maaperä on moreenia ja isojakin kiviä on runsaasti. Alueella on ainakin kolme pyyntikuoppaa. Pohjoisin kuoppa sijaitsee Välikangas-harjun alarinteessä, Pienen Harijärven koillispäädyssä olevan puron lähettyvillä. Tämä pyyntikuoppa 1 on varsin kookas, kooltaan 8 x 6 m kokoinen ja 0,7 m syvä. Kuopan ympärillä on selvät vallit. Kaksi muuta pyyntikuoppaa 2 ja 3 ovat tästä kuopasta useiden satojen metrien päässä. Nämä kuopat ovat ensimmäistä pienempiä ja muodoltaan epäselviä. Harjanteella on lisäksi muita epämääräisempiä kuopanteita.

Kaisakanranta S (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Paiholan Kaisakanrannassa, kumpuilevassa mäntykangasmaastossa. Paikalla on pyyntikuoppa (Kaisakanranta 1), joka on selvärajainen, pyöreä ja kookas, halkaisijaltaan 9 m kokoinen ja 2,5 m syvä kuoppa. Kuopan pohjalla on selvä podsolimaannos ja reunoilla kaksoismaannos. Selvät maannosten merkit ajoittavat kuopan vähintään keskiaikaiseksi tai mahdollisesti esihistorialliseksi. Noin 100 m päässä pyyntikuopasta on historiallisen ajan hirsirakennuksen pohja (Kaisakanranta 2, ks. erilliskohteet).

Pajamäki (1000002681) (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Pajamäen laella, korkean vaaran päällä, Simolan talon viljellyllä pellolla. Paikalta aukeavat upeat vaaramaisemat. Paikalla on muistotaulu ja risti, joiden vieressä, suurten kuusien katveessa, erottuu pari selvää kuoppaa. Isäntä Kontkasen mukaan paikalta on sotien jälkeen löytynyt luita perunakuoppaa kaivettaessa. Paikalla on ollut myös tsasouna, ilmeisesti muistotaulun kohdalla, vaaran korkeimmalla kohdalla.

Romppala (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Romppalan kylässä, vanhaa kansakoulua vastapäätä, Ahveniselle vievän tien toisella puolella, metsikköisellä kumpareella peltojen keskellä. Paikalla on ollut vanha vijamakasiini, joka on purettu pois. Kyläläisiltä saadun tiedon ja 1800-luvulta olevan perimätiedon mukaan kalmisto ja tsasouna ovat sijainneet tällä kohdin.

Suuri Hietajärvi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Suuren Hietajärven rannalla, hiekkaisella niemekkeellä. Paikalla on jyrkkä rantaterassi, jonka alapuolelta, läheltä rantaa on löytynyt kvartsi-iskoksia (KM 33860). Löydöt ovat tulleet parista keskittymästä, noin 50 m pitkältä, kapealta kaistaleelta. Järvestä väitetään aikoinaan löytyneen "jotenkin kokonainen saviastia" rautamalmin noston yhteydessä. Astian olisivat työmiehet rikkoneet, mutta kaksi saviastian palaa päätyi Kansallismuseon kokoelmiin (KM 5529) maisteri V. Puustisen lahjoituksena vuonna 1910. Paikalla ei ole havaittu muuta esihistorialliseen asutukseen viittaavaa.

Paavonlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Heinävaaran eteläpuolella, Paavonlammen rannalla. Keskellä lampea kulkee leveähkö Kasperinniemi, jonka rannoilla on runsaasti mökkiasutusta. Paavonlammen kohde sijaitsee niemen kärjessä, sen itärannalla. Kvartsi- ja kvartsiitti-iskokset (KM 33861:1-2) ovat löytyneet osin rantahietikolta, osin myös rantavedestä. Asuinpaikka jatkunee siis joitakin metrejä rantaveteen. Rannan puolella rinne nousee jyrkästi jo muutaman metrin päässä, joten asuinpaikka on melko kapealla vyöhykkeellä. Muita merkkejä esihistoriallisesta asutuksesta ei paikalla ole havaittu. Asuinpaikasta noin 100 m koilliseen on Kasperinniemen kivikautinen asuinpaikka (kohde 1000002732).

Kasperinniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Heinävaaran eteläpuolella olevan Paavonlammen rannalla, Kasperinniemen eteläkärjessä. Niemen rannoilla on runsaasti mökkiasutusta. Kasperinniemi on soraharju, osin kivikkoinen, mutta kuivahko. Lammen rannat kasvavat mäntyvaltaista sekametsää, rannan maaperä on suhteellisen kuiva. Kvartsi-iskoksia (KM 33862) on löytynyt lähinnä rantahiekalta, mutta myös rantavedestä. Asuinpaikka on siis osittain veden alla. Kvartseja löytyi kapealta rantakaistaleelta noin 50 metrin matkalta. Asuinpaikasta noin 100 m lounaaseen on Paavonlammen kivikautinen asuinpaikka (kohde 1000002731).

Marjolahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Palojärven luoteispäädyssä, Kimmonsaaren luoteispuolella ja Marjolahden pohjoispuolella olevassa niemekkeestä, noin 20 m rannalta. Asuinpaikan edustalla järvessä on useita saaria, kuten Munaluoto ja Rahasaari. Kolmisensataa metriä kaakkoon sijaitsevan Kimmonsaaren rannoilla on mahtavat avokalliot. Marjolahden alueella on ajettu raskaalla työkoneella, mikä on rikkonut maanpintaa paikoitellen. Näistä paljastumista on löytynyt kvartsi-iskoksia (KM 33863). Itse löytöalue on vain noin 10 x 10 metriä. Ranta on louhikkoinen ja kostea, joten asuin- tai leiripaikan sijainti on hieman epätavallinen.
Asuinpaikka saattaa jatkua kohti Palojärven rantaa, mutta kohteen tarkkaa laajuutta ei tunneta. Vuoden 2020 inventoinnissa alueelle ei kaivettu koekuoppia ja sen aluerajaus on topografiaan ja ympäristön ominaisuuksiin perustuva arvio.

Päppäri 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ätäsköjärven Koivikkolahdenselän länsirannalla, Päppärin talosta 280 metriä itään, traktorivajan itäpuolella. Löytöjä on tullut törmällä pohjois-eteläsuuntaisesti kulkevalta tarktoritieltä, joka johtaa pohjoisempana oleville pelloille. Asuinpaikka lienee muinaisella Ätäskön rantaterassilla, joka jatkuu löytökohdan pohjois- ja luoteispuolella hieman juoksuhautojen, hiekkakuoppien ja pihatantereen rikkomana. Asuinpaikan laajuudeksi voi arvioida noin 30 x 10 metriä. Asuinpaikasta vajaa 200 metriä etelään, peltolaakson toisella laidalla on Päppärin vanhastaan tunnettu asuinpaikka. Löydöt ovat kvartsia.

Rantala (1000003027) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ätäskö-järven Koivikkolahdenselän länsirannalla, hiekkapellolla Rantalan talosta 240 metriä koilliseen. Löytöjä on tullut peltoniemen nokalta, Päppärin ja Rantapirtin talojen välisen peltotien lounaispuolelta, n. 20 x 60 metrin kokoiselta alueelta. Löydöt ovat kvartsia ja piitä.

Uitonkangas (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee aiemmin Rääkkylään kuuluneessa Asikon saaressa, Enanniemen ja Asikon välissä olevan Asikonlammen itärannalla, saarelle johtavalta sillalta 180-200 metriä pohjoiseen, Uitonkankaan luoteisreunalla. Uitonkangas on kivikkoinen, mutta hiekkapohjainen kumpare mantereen ja saaren välisen salmen pohjoispuolella. Uitonkangas lienee aiemmin ollut saari leveämmässä salmessa, asuinpaikka on sijainnut tuon muinaisen salmen etelärannalla, josta löytyi ympäristöään hiekkaisemmasta kohdasta metsänäestysvaoista, suhteellisen pieneltä alalta, n. 20 x 30 metrin laajuiselta alalta keramiikkaa ja kvartsia, mm. tasakantaisen nuolenkärjen teelmän katkelma. Keramiikka on ST -keramiikkaa, joka yhdessä kärjen kanssa ajoittaa asuinpaikan varhaismetallikautiseksi.

Karistaja 2 (Raaka-aineen hankintapaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Enanlahden itärannalla, Karistajanjoen suulta n. 700 m koilliseen, joen pohjoisrannalla olevan suoalueen - muinaisen lahden - länsirannalla. Asuinpaikalta vajaa 200 m etelään on rikas Karistajan asuinpaikka. Kohde on pieni metsä-äestetty kumpare Karistajanjoen rantaan johtavan tien itäpuolella. Löytöjä oli hienossa, joskin kivikkoisessa hiekassa harvakseltaan kumpareen itäreunalla, lähinnä sen alaliepeellä.

Musta Majalahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Enanlahden ja Mustan Majalahden itärannalla Karistajanjoen suusta 800 m koilliseen ja Tuomelan talosta 400 m länsilounaaseen. Maataloilta Oriveden rantaan kulkevan voimalinjan alapuolelle on kaivettu vesijohtokaivanto ja kaivannon eteläpuolinen kangas on laikutettu. Kaivannon ja laikutuksen pohjoispuolella kohoaa kalliokumpare, jolla kasvaa harvaa metsää. Kumpareen itäpuolella ja koillispuolella on muutamia laikkuja, joissa maaperä on paljastunut. Kumpareen länsipuolella, ennen Oriveden rantaa, on pieni peltoalue. Maaperä alueella on hieman kivikkoista hienoa hiekkaa. Laikutusalueelta löytyi harvakseltaan kvartseja n. 50 x 30 metrin alueelta kumpareen eteläreunaa myötäillen. Kumpareen itä- ja koillisreunan laikuista löytyi kvartsin lisäksi tyypillistä kampakeramiikkaa soraisesta hiekkamaasta. Pintalöytöjen perusteella asuinpaikan laajuus on noin 60 x 80 metriä.

Kumpuniemensuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärven ja Oriveden välisen vesireitin varrella, Karistajanjoen etelärannalla, joen rannasta n. 400 m päässä. Joen ja asuinpaikkakankaan välillä on suoalue, Kumpuniemensuo. Asuinpaikalla on kolme erillistä asumuspainannealuetta täysin ehjässä mäntykangasmaastossa kahdella eri korkeudella olevalla muinaisrantaterassilla. Painanteisiin tehdyistä koekuopista on löytöinä tyypillistä kampakeramiikkaa, piitä, kvartsia ja palanutta luuta. Kokonaisuudessaan Kumpuniemensuon asuinpaikka on seitsemällä asumuspainanteellaan Kiteen painannerikkain asuinpaikka. Ympäristö on täysin ehjänä säilynyt ja maisemallisuudessaan asuinpaikka kuuluu selvästi ensimmäiseen muinaisjäännösluokkaan.
Tarkastuksessa 2015 todettiin, että eteläisin muinaisjäännösalue oli avohakkuun jälkeen äestetty.

Myllynluhta 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärven ja Oriveden välisen vesireitin länsipuolella olevan Myllynluhdan suoalueen länsipuolella, suolle pistävällä niemellä. Kvartsilöydöt löytyivät yhdestä ryppäästä hieman louhikkoiselta äestetyltä alueelta. Maaperä alueella on hiekkaa. Löytöpaikka on itään suuntautuvan niemen tyven pohjoissivulla.

Lovonranta 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärven ja Oriveden välisen vesireitin varrella, Lopolammen länsipuolella, vastapäätä Lopolan vanhastaan tunnettua asuinpaikkaa, Lopolan talosta 300 m luoteeseen. Paikka on saman laajan hiekkamuodostuman kaakkoiskärjessä, jonka pohjois- ja itäreunoilla ovat Kumpuniemensuon, Myllynluhta 1:n ja Lovonranta 2:n kivikautiset asuinpaikat. Hiekkaniemekkeen alareunaa kulkee lännestä, Kalliorinnan talolta tie, joka niemenkärkeä mukaillen kaartaa lammen rannasta sisämaahan Myllynluhdalle päin. Niemenkärjessä tie risteää etelästä tulevan tien kanssa. Tämän risteyksen yläpuolelle, niemekärjen tasanteelle on hiljakkoin rakennettu talo, jonka pihamaalta on runsaasti löytöjä: tyypillistä kampakeramiikkaa ym. Lisäksi talon vieressä olevan vajan lounaispuolella ehjällä mäntykankaalla on asumuspainanne, halkaisijaltaan n. 4 m. Maaperä koko löytöalueella on hienoa hiekkaa. On ilmeistä, että kyseessä on laaja kivikautinen asuinpaikka, joka on jonkin verran tuhoutunut talon ja teiden rakennustöissä - ei kuitenkaan merkittävästi.

Lovonranta 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärven ja Oriveden välisen vesireitin varrella, Lopolammen länsirannalla, Lopolan talosta 550 m pohjoiseen. Paikka on saman laajan hiekkamuodostuman itäkärjessä, jonka reunoilla ovat Kumpuniemensuon, Myllynluhta 1:n ja Lovonranta 1:n kivikautiset asuinpaikat. Asuinpaikalta saatiin löytöjä koekuopista, jotka tehtiin nuorehkoon tiheään sekametsään muinaisen rantatörmän päälle ja samalla törmällä, mutta mäntykankaalla sijaitsevaan asumuspainanteeseen. Paikalla on ainakin 30 x 100 metrin laajuinen kivikautinen asuinpaikka, joka on osittain säilynyt täysin ehjänä. Eteläistä osaa on ehkä hieman vaurioittanut vanha metsäauraus (tiheä taimikko).

Kangassaari (1000003035) (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Kangassaari on pitkänomainen mäntyä kasvava harjusaari Oriveden Mustanselällä, lähellä Puhossalon rantaa. Saaren lounaiskärjen tuntumassa, Kangassalmen rannalla, on isohko hiekkakuoppa, jonka reunalle tehdystä koekuopasta on tullut pala rautakuonaa hienon hiekan seasta. On mahdollista, että hiekkakuoppa on lohkaissut merkittävän osan paikalla ehkä olleesta muinaisjäännöksestä. Kuonan ja löytökorkeuden perusteella paikalla lienee ollut varhaismetallikautisnn asuinpaikka.

Viilniemenkärki (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee lähes Oriveden Mustanselkään kurkottavan Viilniemen kärjessä. Viilniemi on mäntyä kasvava harju, joka on paikoin korkea ja maaperältään kivinen. Molemmilla laidoillaan se kuitenkin laskeutuu loivina, hiekkaisina tasanteina aina Oriveteen asti. Viilniemenkärjen asuinpaikka sijaitsee Viilniemen pohjoisimmasta kärjestä 330 m kaakkoon mökkiteiden risteyksestä kymmenkunta metriä pohjoiseen. Pieneltä alueelta mökkitien itäleikkauksesta on löytynyt kvartseja. Korkeutensa perusteella asuinpaikka lienee varhaismetallikautinen.

Simonniemi (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Muljulan ja Rasisalon välisen tien länsipuolella olevan soistuneen Ylälammen itärannalla, runsaasti muinaisjäännöksiä sisältävän Jaamankankaan harjun koillispuolella. Asuinpaikka sijaitsee Simonniemen talosta n. 1,1 km luoteeseen ja Välimaan talosta 620 m lounaaseen, Simonniemen kumpareen luoteiskärjen tuntumassa. Alueella on tehty hakkuuta ja laikutusta kivikkoisella, mutta hiekkapohjaisella kankaalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet alhaalta, suhteellisen läheltä Ylälammen suorantaa parista keskittymästä. Lisäksi ehjässä metsässä on halkaisijaltaan n. 3 -metrinen kuoppa.

Rostinsaareke (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan ja Hovinsalon välissä olevan Kivilamminsuon keskellä, Rostinsaarekkeen eteläreunalla. Asuinpaikalta on matkaa Yläjoen rantaan ja Rääkkylän rajalle etelässä 500 m. Raja tekee Rostinsaarekkeen länsipuolella mutkan koilliseen ja siinä suunnassa asuinpaikalta on matkaa Rääkkylän rajalle 600 m. Lähin talo on Kinnulanvaara, josta on asuinpaikalle 830 m luoteeseen. Saarekkeelle pääsee metsäautotietä pitkin ja asuinpaikka on suolla olevasta tien mutkasta 120 m luoteeseen. Saarekkeen eteläreunalla on tehty hakkuita ja maanpintaa on laikutettu, jolloin kivinen mutta hiekkapohjainen mineraalimaa on tullut näkyviin. Löydöt on saatu laikutusvaoista lähinnä pienen kumpareen pohjoislaidalta, jossa kvartseja oli n. 30 x 10 metrin alueella. Osa löydöistä oli lähes suon pinnan tasalla. Lienee mahdollista, että suo on myöhemmin noussut muinaista veden pintaa korkeammalle.

Ollilansärkät (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Hyypii-järven ja Lautakko-järven välisellä reitillä olevan osittain kuivatun Pitkäjärven pohjoisrannalla, Salakkaniemen tyvessä. Asuinpaikkalöydöt ovat vanhalle Pitkäjärven rantatörmälle tehdyistä koekuopista n. 2,5 m nykyistä järven pintaa ylempänä, n. 15 metrin päässä rannasta lähes Salakkaniemen tyvessä, sen länsipuolella. Alue on koivikkoa, ehkä vanhaa peltoa, maaperä on hiekkaa. Asuinpaikan laajuus on ehkä vain n. 10 x 60 metrin kapea vyöhyke niemen tyven kohdalta lukien länteen. Asuinpaikka on mahdollista vanhaa pellon muokkausta lukuunottamatta ehjä

Salmenmäki 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kiteenjärven Potoskanlahden pohjoisrannalla, kuivatun Humalajärven kuivatuskanavan - Humalajoen - suun länsirannalla, Salmenmäen itärinteellä. Aivan löydetyn asuinpaikan luoteispuolella on suuri hiekkakuoppa, jonka reunoilta lienee kerätty aiemmin tunnetun Salmenmäen asuinpaikan löydöt. Edelleen hiekkakuopan luoteispuolella on metsästysmaja. Salmenmäen rannassa on useita venepaikkoja ja rantaa kiertää mukava kävelypolku. Asuinpaikkalöytöjä on saatu kahdesta n. 10 m toisistaan kapealle tasanteelle tehdystä koekuopasta n. 2,5 m lasketun Kiteenjärven pintaa ylempänä. Maaperä paikalla on hiekkaa ja kasvillisuus mäntymetsää. Kohteen laajuus lienee n. 40 x 5 metriä. Asuinpaikka on täysin ehjä.

Riitavaara 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Salpausselän länsipuolella olevan Piimäjärven kahteen osaan, Piimäjärveen ja Piimälampeen, jakavan salmen länsirannalla, Riitavaaran koilliskärjessä. Riitavaaran järven puoleiset rinteet ovat enimmäkseen hiekkakangasta, jolla kasvaa asuinpaikan kohdalla väljää kuusikkoa. Asuinpaikkalöydöt ovat koekuopasta, joka tehtiin n. 4-5 metriä järven pinnan yläpuolella olevalle muinaisrantatasanteelle. Topografian perusteella asuinpaikka on ehkä rajattavissa n. 20-30 säteelle koekuopan ympärille. Toisaalta rajaus on vaikeaa, koska maasto asuinpaikalla on täysin ehjää.

Riitavaara 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Salpausselän länsipuolella olevan Piimäjärven kahteen osaan, Piimäjärveen ja Piimälampeen, jakavan salmen länsirannalla, Riitavaaran koilliskärjessä, asuinpaikasta Riitavaara 1 n. 100 m etelälounaaseen, Pöytälahden pohjoisrannalla. Asuinpaikkalöydöt ovat metsänäestysalueelta, n. 6-7 metriä Piimäjärven pintaa ylempänä. Kvartsia oli muutamissa äestyslaikuissa ja siellä täällä vaoissa näkyi myös punaista maata, mahdollisesti likamaata. Maaperä äestetyllä kankaalla on kivikkoista hiekkaa. Ilmeisesti kyseessä on tilapäisluontoinen leiri- tms. paikka, sillä löytöjä on tullut vain pieneltä alueelta ja ne ovat pelkkää kvartsia.

Piimäjärvenranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Salpausselän länsipuolella olevan Piimäjärven itärannalla, pitkähkön kaakko-luode -suuntaisen harjun rantaliepeellä, muinaisella rantatasanteella, joka nyt on 3-4 metriä Piimäjärven pintaa ylempänä. Etelästä rantaa pitkin kulkiessa rantarinne on jyrkkä, mutta muuttuu juuri tällä kohdalla tasanteeksi, jolle johtaa harjun päältä myös ajoura tai polku. Löytöjä on paikalle tehdyistä koekuopista. Topografian perusteella asuinpaikan voi rajata n. 40 x 15 m kokoiseksi vyöhykkeeksi. Lähimmät talot ovat asuinpaikasta lähes kilometrin päässä eikä aivan lähellä ole myöskään kesämökkejä, joten kohde on hyvin rauhallinen. Lisäksi se sijaitsee täysin ehjässä sekametsämaastossa.

Löytölampi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee II Salpausselän itärinteellä, kankaalla olevien pienten Löytölammen ja Kalmolammen välisellä kannaksella. Paikka on kapeahkolla harjanteella joitakin metrejä lampien pinnan yläpuolella, kannaksella olevalta mökiltä 180 m kaakkoon. Paikalla on tehty laaja metsä-äestys ja hienohiekkainen maaperä on tullut esiin siellä täällä - löytöpaikalla maa on kuitenkin vain kevyesti käännetty. Löydöt on kerätty pääosin yhdestä äestysvaosta muutaman metrin alueelta. Äestyksestä huolimatta asuinpaikka on suhteellisen ehjä. Sen laajuus lienee vain joitakin kymmeniä neliömetrejä. Kohde on sikäli mielenkiintoinen, että vaikka lammet ovatkin hieman alkuperäisestä laajuudestaan kuivuneet, eivät ne ole koskaan voineet olla minkään suuremman altaan osana. Asuinpaikka liittyneekin Löytölammen itäpuolella olevaan pyyntikuoppajärjestelmään. Asuinpaikka saattaa ajoittua mesoliittiseksi.

Löytölampi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuoppa-alue sijaitsee II Salpauselällä, pienen Löytölammen itäpuolisella kankaalla, kankaan halkovan metsäautotien molemmin puolin n. 220 x 60 m kokoisella alueella. Paikalla on havaittu kuusi pyyntikuoppaa, kooltaan n. 2-5 m.

Tuohtaansalo 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee II Salpausselän länsipuolella olevalla laajalla suoalueella, joka on muinoin ollut osa Suursaimaan järveä. Tuohtaansalo on Tuohtaansuon ja Harvistonsuon välissä oleva n. 1,5 km kokoinen saareke Piimäjärvestä Oriveteen laskevan Piimäjoen ja Miilunlammilta Piimäjokeen laskevan Miilunjoen yhtymäkohdan pohjoispuolella. Tuohtaansalo 1 -asuinpaikka sijaitsee juuri yhtymäkohdasta 300 m pohjoiseen, Tuohtaansalon länsipään etelärannalla. Paikka on metsä-äestettyä, hiekkapohjaista, hieman kivikkoista kangasta. Löytöjä on kerätty metsä-äestysvaoista pääasiassa vanhan rantatörmän päältä, tasanteelta ja kumpareilta, mutta jonkin verran myös lähes suon pinnan laikuista ja sieltä täältä myös sisemmältä kankaalta. Kaikkiaan löytöalue on metsä-äestysalueella n. 200 x 50 metriä. Intensiivisin löytöalue on n. 15-20 x 30-40 m alue äestysalueen itäpäässä olevalla kumpareella. Kumpareesta itään äestysalue loppuu, mutta asuinpaikka voi topografian perusteella jatkua tänne. Asuinpaikkaan liittynee mahdollinen pyyntikuoppa äestysalueen itäpuolella metsässä.

Tuohtaansalo 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee II Salpausselän länsipuolella olevalla laajalla suoalueella, joka on muinoin ollut osa Suursaimaan järveä. Tuohtaansalo on Tuohtaansuon ja Harvistonsuon välissä oleva n. 1,5 km kokoinen saareke Piimäjärvestä Oriveteen laskevan Piimäjoen ja Miilunlammilta Piimäjokeen laskevan Miilunjoen yhtymäkohdan pohjoispuolella. Tuohtaansalo 2 sijaitsee tuosta yhtymäkohdasta 400 m itäkoilliseen, Tuohtaansalo 1 -asuinpaikasta 250 m itäkaakkoon, Tuohtaansalon saarekkeen etelärannalla, laajan taimettuneen hakkuuaukon etelä"kärjessä", mäenkumpareen länsilaidalla. Asuinpaikkalöydöt - varhaista asbestikeramiikkaa - on saatu kumpareen rinteen kapealle tasanteelle tehdystä koekuopasta, heti pintaturpeen alta.

Hovinlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Muljulassa, Kiteen ja Rääkkylän välisen maantien pohjoispuolella, Hovinlammen kaakkoisrannalla, Järvelän talosta 160-200 m lounaaseen. Paikalta on löytynyti muutama kvartsi-iskos louhikkoiselta, mutta hiekkapohjaiselta metsänäestysalueelta. Löydöt olivat n. 2-3 metriä lammen pinnan yläpuolella olevalla kapealla tasanteella. Asuinpaikan laajuus lienee n. 50 x 20 m, löytöjä oli vain tien länsipuolella.

Pölhönniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Raunioita on kuivattuun Humalajärveen etelästä pistävällä pitkällä Pölhönniemellä noin 20 kpl. Useat raunioista ovat melko kookkaita, noin 3 m mittaisia ja 2 m levyisiä. Osa raunioista jäi maantien rakentamisen alle. Kyseessä lienevät kaskirauniot.

Niinikumpu Hovi (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Niinikummun kylässä noin 250 metriä Pakarilan talosta länteen osittain pihamaalla olevalla kumpareella. Maukosen kihlakuntakertomuksen mukaan kalmisto ja tsasouna sanotaan olleen Niinikummun Koivikon Hovin pellolla. Niinikummun kylässä on kuitenkin sekä Koivikon hovi että Hovi, joista jälkimmäisen alueella kalmisto sijaitsee. Koivikon hovi on perustettu vasta 1840-luvulla.
Huhtikuussa 1988 Niinikumman kylästä Ismo Ruutiaisen omakotitalon tontilta löytyi kaksi (mahd. kolme) pääkalloa öljysäiliölle kaivetun kuopan irtomaata pihalle levitettäessä. Kalmisto on osin tuhoutunut.

Pajarinmäki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Hyypiin ja Kiteenjärven välisellä kannaksella, metsäisellä tasalakisella mäellä Kiteenlahteen vievän maantien pohjoispuolella. Appelgrenillä (1891) on maininta Pajarinmäen kivirauniosta, jota ei vuoden 2004 inventoinnissa enää tavattu. Koekuopista mäen laella on löydetty lasitettua keramiikkaa.

Kokonniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Halkaisijaltaan n. 8 metriä oleva tervahauta sijaitsee Salpausselän länsipuolella olevan Piimäjärven itärannalla, Kokonniemessä, niemen kärjessä olevalta mökiltä 140 metriä itäkoilliseen, mökkitien pohjoispuolella mäntykankaalla. Tervahaudan ympärillä on vallit ja sen keskiosa on koholla tavallisen suppilon sijaan. Kyseessä saattaakin olla hiilihauta.

Ukotiinkangas (Maarakenteet)
Historiallinen; Jyrkän muinaisrantatörmän päällä Ätäskö-järven Koivikkolahdenselän lounaisrannalla on kaksi kuoppaa tai painannetta järven rantaan johtavan metsäautotien varrella. Järven rantaan on kuopista n. 300 metriä, välissä on suota. Ukotiinkangas on Salpausselän laidan hiekkakangasta. Ensimmäinen painanne on halkaisijaltaan n. 4-5 metriä ja siihen tehdyssä koekuopassa oli heti turpeen alla vahvasti hiiliä. Kyseessä lienee hiilimiilu. Toinen kuoppa on lähempänä em. metsäautotietä, se on pitkulainen, mitoiltaan n. 3 x 2 metriä ja sen ympärillä on vallit. Kuoppa ei vaikuta kovin vanhalta.

Ruunalahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Muljulassa, Kiteen ja Rääkkylän välisen maantien eteläpuolella olevan Parppeinlammen Ruunalahden etelärannalla, kauniilla mäntykankaalla. Miilu on selväpiirteinen, vallillinen kuoppa, jonka halkaisija on n. 3 m. Koekuopassa näkyi olevan runsaasti hiiliä.

Haudanlahti (1000003335) (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kesälahden ja Punkaharjun rajalla, Puruveden Ristilahden ja Mehtolanlahden välissä olevan pienen Haudanlahden itärannalla, Löppölänsalmesta etelään olevan harjanteen korkeimman kumpareen päällä olevalla tasanteella. Kumpareelle johtavan polun katkaisee sen alalaidalla notkelmassa oleva kiviaita. Lisäksi kohteen pohjoispuolella on raivausröykkiöitä.

Lovenmäki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Punkaharjun ja Kesälahden rajalla, Puruveden Ristilahden ja Mehtolanlahden välissä olevan Kiurusaaren lähes kapeimmalla kohdalla, Lovenmäen etelärinteellä olevan pellon pohjoisreunassa. Paikalta on aiemmin löytynyt pieneltä alueelta esihistoriallisia ja historiallisen ajan löytöjä pintapoiminnassa. Lisäksi asuinpaikan läheisyydessä on ilmeisesti historiallisen ajan kiviröykkiö.

Mustapohja (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Puruveden Siikasaarenselän Mustapohjan länsirannalla, Riihiniemen eteläosassa, Mustapohjan ja Ruokkeenlahden välisellä niemellä. Mustapohjan rannalta on aiemmin myös löytynyt varhaismetallikautiseksi ajoittuva tasakantainen piinuolenkärki (KM 28937). Löytöjä on mm. kuluneesta rantatörmästä. Paikalla on havaittu kolme asumuspainannetta sekä historiallisen ajan käytöstä kertova tervahauta.

Ketunniemi-Ketunlahti (Asuinpaikat)
Ajoittamaton; Ketunniemi sijaitsee Purujärven Siikasaarenselän Ketunlahden pohjoisrannalla, kapeahkolla kannaksella Ketunlahden ja pohjoisesta työntyvän kapean lahden välissä. Alueella on havaittu useita erilaisia muinaisjäännöksiä: kivikautinen asuinpaikka, ajoittamaton pyyntikuoppa ja historiallisen ajan kuopanteita.

Siikasaari (1000003339) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puruveden itäosassa, Siikasaarenselän vesialueella olevan Siikasaaren eteläosassa, noin 25 x 50 m laajuisella alueella. Pohjoisessa asuinpaikka rajautunee ylöspäin viettävän rinteen juurelle, muualla luonnollisena rajana on pidettävä muinaista rantaviivaa. Alue on maisemallisesti kaunista mäntykangasta ja paikalta avautuu näkymä Siikasaarenselälle.

Hiidenniemi (1000003341) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puruveden Ristilahden pohjoisrannalla, koillisesta lounaaseen suuntautuvan Hiidenniemen harjuniemen lounaisrannalla, Ristilahden ja Hiidenlahden välisellä niemellä. Löytöjä on sekä kuivalta maalta että niemen keskellä olevan kosteikon kohdalta.
Asuinpaikka on moniperiodinen. Siellä on asuttu kivikaudella noin 3900 eaa. alkaen (tyypillistä kampakeramiikkaa, Pöljän keramiikkaa, orgaanissekoitteista keramiikkaa), varhaismetallikaudella (tekstiilikeramiikkaa, Sär2-ryhmän keramiikkaa) ja rautakaudella (merovingi-viikinkiaikaista keramiikkaa ja metalliesineitä). Kosteikon alueelta löydettiin säilyneitä puurakenteita, jotka ajoittuvat varhaismetallikaudelle (noin 900 eaa. ja 300 eaa.).

Pieni Norpanlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Hiidenniemen lounaispäässä, Kikonsalmen rannalla muinaisella rantaterassilla n. 20 m nykyisestä rannasta. Paikalla on yksi asumuspainanne, johon tehdystä koekuopasta löydöt ovat.

Härköniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puruveden Suurenkylänlahden länsirannalla, Pellavasniemen itärannalla, Härköniemessä. Paikalta löytyi halkaisijaltaan n. 5 metriä oleva asumuspainanne Pienen Norpanlahden suulla olevalta kesämökiltä 170 m pohjoisluoteeseen. Painanne on tehty kauniilla mäntykankaalla selvästi erottuvan vanhan rantatörmän juureen. Täällä on erotettavissa ainakin kolme muinaisrantatörmää, joista keskimmäisellä painanne on. Painanteeseen tehdystä koekuopasta on löytöjä.

Piitulainen (Asuinpaikat)
Ajoittamaton; Asuinpaikka sijaitsee Purujärven Ristilahden pohjoisrannalla, Hiidenniemen talon pellolla. Asuinpaikan laajuus on epäselvä.

Luhtiensärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puruveden Ristilahden pohjoisrannalla, kapean Luhtiensärkän harjun etelälaidalla, Halolan talosta 200 m länsilounaaseen. Löytöjä on tullut Pellavasniemeen johtavan tien suhteellisen korkeasta pohjoisleikkauksesta tummanruskeasta hiekasta pieneltä alueelta (n. 5 m). Asuinpaikan laajuudeksi voi topografian perusteella arvioida n. 50 m molempiin suuntiin löytöpaikalta tien suuntaisesti, ehkä n. 20 m leveänä vyöhykkeenä.
Alueella on vanhaa peltoa ja siitä raivattua kivikkoa. Asuinpaikan pohjoispuolella on siihen liittyvinä rakenteina havaittu ainakin 4 viljelyrauniota (kohde Purujärvi Halola 1000006177).

Suurenkylänlahti 3 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Suurenkylänlahden pohjukassa, peltoaukealla, n. 200 m Suurikylän kansakoulusta eteläkaakkoon. Pelto on edelleen viljelyksessä. Pintapoimintana pellosta on löydetty keramiikkaa ja rautakuonaa.

Ukonrepäisemä (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Ukonrepäisemä on harjun katkaisevasta syvästä jokilaaksosta käytetty nimi. Paikka sijaitsee Puruveden Poroniemenlahden ja Ukonlahden etelärannalla, joki laskee Ukonlammesta. Pyyntikuoppa sijaitsee varsinaisesta Ukonrepäisemästä n. 200 m lounaaseen korkealla harjukumpareen päällä, Mehonniemeen johtavan tien itäpuolella, n. 300 m Ukonlahden rannasta. Kuoppa on halkaisijaltaan n. 2 m ja sen ympärillä on nähtävissä vähän vallia.

Kurtsunlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puruveden Poroniemenlahden itäisimmässä osassa, Kurtsunlammen pohjoisrannalla, Karjalan Kievarista n. 300 m koilliseen, valtatie 6:n länsipuolella, tiestä n. 80-90 m. Asuinpaikka on korkeahkon moreenikukkulan etelärinteellä, kapealla tasanteella. Paikalta on löytynyt muutama kvartsi-iskos metsäkoneen rikkomalta maanpinnalta.

Aittolahti (1000003358) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kesälahden keskustasta Vääränmäen suuntaan vievän tien varrella (tien itäpuolella). Aittolahden päärakennus on iso valkoinen talo, sen luoteispuolella sijaitsevat sauna ja navetta, ja päärakennuksen vierestä pohjoiseen aukeaa peltorinne. Navetan ja pellon välissä kasvaa heinää. Talon pihalla kasvaa kaksi huomattavan suurta kuusta. Pihapiiristä on löydetty mm. historiallisen ajan keramiikkaa.

Purujärvi Suuri Norpanlahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Puruveden Suuren Norpanlahden itärannalla, korkealla Hiidenniemen harjanteella. Paikalta on komeat näköalat lahdelle. Paikalla on selvästi ympäristöstään erottuva kumpu ja sen ympärillä oja. Kumpu erottuu mm. sen vuoksi, että siinä kasvaa sammalikkoa ympäristön varvikon sijaan.

Vinkuvansärkkä 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Perä-Salokylän alueella olevan, luoteesta kaakkoon kulkevan harjumuodostelman jyrkässä etelärinteessä. Ympäristössä kasvaa kangasmetsää, mäntyä, liekoa yms. Paikalla sijaitsee kuoppa, kooltaan 3,5 x 3,2 m - se on mahdollisesti pyyntikuoppa tai sudenkuoppa.

Vinkuvansärkkä 5 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Perä-Salokylän alueella olevan, luoteesta kaakkoon kulkevan harjumuodostelman laella, lähellä pohjoiseen aukeavaa peltoa. Ympäristössä kasvaa kuusta ja mäntyä. Paikalla sijaitsee soikeahko kuoppa, kooltaan vallin reunalta mitattuna 2,3 x 1,5 m.

Valkianlamminlahti 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kesälahden ja Villalan välisen maantien itäpuolella olevan Karjalanjärven Valkianlamminlahden länsirannalla, Valkialammin rannalla olevasta leirikeskuksesta 300 m itään. Löydöt on kerätty järven rantaan johtavan lähes umpeenkasvaneen tieuran pinnasta, rannasta n. 25-40 m, vanhan rantatörmän päältä. Löytöpaikasta n. 30 m kaakkoon on rakennettu hiljakkoin kesämökki ja löytöpaikan luoteispuolella on ilmeisesti yleinen veneranta.

Valkianlamminlahti 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee Kesälahden ja Villalan välisen maantien itäpuolella olevan Karjalanjärven länsirannalla, Karjalansärkän pohjoisreunalla, järven rannasta n. 100 m, järven etelärantaa kulkevan tien itäpuolella, aivan tien vieressä. Kuoppa on halkaisijaltaan n. 2,5 m ja sen syvyys on n. 60 cm.

Viinamäenkorpi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohteet sijaitsevat Karjalansärkät -nimisen harjumuodostelman Valkialammen puoleisessa päässä, maantie 4800:n ja lammen välissä noin 50-100 m päässä tiestö ja 50-100 m Valkialammen rannasta. Kaksi pyyntikuopista on harjujen väliin jäävässä laaksopainaumassa vain noin kahden metrin etäisyydellä toisistaan. Kolmas kuoppa sijaitsee viereisellä matalalla harjulla n. 40 m päässä edellisistä ja neljäs kuoppa keskellä polkua harjun rinteessä kahdesta ensimmäisestä n. 60 m eteenpäin. Alueella kasvaa mäntymetsää, aluskasvillisuus on kanervaa, sammalta ja puolukkaa. Kuopat ovat kooltaan 2-3 x 1,5-2,5 m.
(P. Pesosen huomio: Inventointikertomuksessa kuopan 4 koordinaatit osoittavat Valkialampeen, n. 40 m rannasta.)

Hirvolansuo (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Aittolampien eteläpuolella, Kesälahdelta Vääränmäen suuntaan kulkevasta tiestä koilliseen haarautuvaa pikkutietä n. 700 m sisämaahan, aivan tien vieressä. Tie kulkee matalahkoa harjannetta pitkin, ja paikalla kasvaa kuivaa mäntykangasta (keskikokoista puustoa). Paikalla on soikea kuoppa, vallin harjalta mitattuna kooltaan 3,5 x 2,6 m.

Saunalahti (1000003377) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pihlajaniemen koillisosassa, Kokonkankaan kaakkoisosassa olevan pienen Saunalahden luoteisrannalla. Paikalla on suuri, n. 10 x 6 m laajuinen asumuspainanne, lahden rannalla olevasta kesämökistä n. 20 m pohjoiseen, kesämökin "takapihalla". Painanne on ehjässä mäntykangasmaastossa ja erottuu varsin selvästi ympäristöstään. Painanne on loivasti laskevalla rannalla, mutta sen taustalla on selkeä muinaisrantatörmä.

Kulhankangas H (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pihlajaniemen koillisosassa, Kulhankankaan eteläreunalla, Kulhanlammen pohjoisrannalla. Asuinpaikkalöytöjä on kerätty alueen halki kulkevan tien pohjoispuolen leikkauksista n. 200 m matkalla. Kyseessä on varsin löytörikas asuinpaikka, josta osa kuitenkin lienee tuhoutunut tien teossa ja hoidossa.

Väntkä (Kultti- ja tarinapaikat)
Rautakautinen; Kuppikivi sijaitsee Villalan kylässä, n. 1200 m Savonlinna-Joensuu maantiestä itään, n. 500 m Ilvolan talosta suuntaan koilliseen ja n. 300 m Väntkän talosta itäkaakkoon ja n. 700 m Heinäkallion talosta etelälounaaseen. Väntkän kuppikivi on nimetty Väntkän talon mukaan, koska tämä talo sijaitsee kiveä lähinnä. Itse löytöpaikka on vanhaa, osittain metsittynyttä peltoa, jota on kuitenkin viime aikoina jonkin verran harvennettu. Maaperä on kivistä moreenia. Topografialtaan maasto on loivasti kohoavaa rinnettä. Kuppikiven mitat ovat 2 x 3 m; sen korkeus on n. 1 m. Se on helposti erotettavissa ympäristöstään ja lienee jäätikön sulamisvaiheessa siihen pysähtynyt pulteri. Kivilaji on todennäköisesti kiilleliusketta. Kivi on päällykseltään "tasainen pöytä"; sen korkeimmalla paikalla on erotettavissa ainakin kahdeksan n. 5-6 cm halkaisijaltaan olevaa ja 1-2 cm syvää painannetta. Selvien painanteiden lisäksi on pinnalla erotettavissa vielä muutama epäselväkin painanne.

Jaakonlampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee soistuneen lammen (ei nimeä peruskartassa) ja Jaakkonlammen väliin jäävän luode-kaakko -suuntaisen harjun "katkeamiskohdassa". Loivareunainen kuoppa on harjunsuuntainen. Sen korkeusasema on n. 5 m lammen pintaa korkeammalla.

Hautakangas (1000003389) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Villalan-Vihtavaaran tien varressa, Pienen Heinälammen luoteisrannalla, lammesta Oriveden Paasselkään laskevan Selkäsuunjoen laskukohdan länsipuolella. Paikka on hakkuuaukolla olevaa laikutettua mäntykangasta. Löydöt on kerätty aukon kaakkoon suuntautuvalta rannalta, aukon alalaidalta, jossa hiekka on hienompaa kuin ylempänä aukolla.

Kauniskangas (1000003390) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Villalasta Vihtavaaraan johtavan tien varrella, Kauniskankaan lounaislaidalla. Asuinpaikkalöydöt on poimittu tien eteläpuolelta, Suorannan talosta n. 320 m luoteeseen. Täällä on rehevästä aluskasvillisuudesta päätellen ollut joskus peltoa n. 10-15 m leveällä vanhalla rantaterassilla, "hyllyllä". Siellä täällä on hiekkaista maanpintaa näkyvissä ja löytöjä on tullut terassin halki kaivetun kuivatusojan reunan maakasoista ojan molemmin puolin n. 10 m alueelta.

Ukonmäki (1000003391) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Villalasta Vihtavaaraan johtavan tien varrella, Villasenjärven pohjoisrannalla, Ukonmäen talosta n. 100 m lounaaseen. Asuinpaikkalöydöt on saatu n. 120 m matkalla tien hiekkaisesta pohjoisenpuoleisesta leikkauksesta. Tie leikkaa tällä kohdalla muinaisrantatörmää, joka jatkuu ehjempänä löytöalueen molemmilla puolilla.

Taipaleenlahti (1000003392) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Villasenjärven vanhalla rantatörmällä, Villalasta Vihtavaaraan johtavan tien eteläpuolella, Taipaleenlahden itärannalla, Mäntylän talosta n. 360 m länsilounaaseen. Asuinpaikkalöydöt on saatu koekuopista, jotka tehtiin venevajalle johtavan polun eteläpuolelle, vanhalle rantatörmälle, avoimeen sekametsään.

Uitonjoensuu (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Paasselän Pahatsunlahdelle Villasenjärvestä laskevan Uitonjoen suulla, sen pohjoisrannalla, Taipaleenmäen lounaisrinteiden muinaisrantaterasseilla. Paikalla on oikeastaan kaksi asuinpaikkaa: ylempänä sijaitseva varhaisasbestikeraaminen asuinpaikka, joka suuntautuu lähinnä luoteeseen, Pahatsunlahdelle ja alempana sijaitseva kampakeraaminen asuinpaikka, joka suuntautuu lounaaseen, Uitonjoelle. Asuinpaikkalöydöt ovat peräisin metsä-äestetyltä alueelta. Lisäksi asuinpaikan eteläosassa, ehjällä kankaalla on varsin hyvin säilynyt iso asumuspainanne. Alueella on useita hiilimiilun pohjia.

Leppälahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Paasselän Pahatsunlahden pohjoisrannalla, Leppälahden pohjukasta koilliseen, Pahatsun talosta 430 m kaakkoon, Leppäluhdanniemelle johtavan mökkitien varrella. Tie kiemurtelee alas harjun rinnettä ja muinaisrantatörmän päälle, tien pohjoissivulle tehdyn ohituspaikan/levennyksen leikkauksesta ja tienpinnalta on löytöinä kohtalaisen paljon hyvälaatuista kvartsia. Löytökohdan tausta on pusikkoista vanhaa hakkuuaukea, kuitenkin suhteellisen tasaista maata. Maaperä on alueella hiekkaa, mutta kuitenkin jonkin verran kivistä.

Viitaniemi (1000003397) (Hautapaikat)
Varhaismetallikautinen; Lapinraunio sijaitsee Oriveden Paasselän rannalla, Viitaniemen "kolmisormisen" luoteeseen suuntautuvan niemen keskimmäisen sormen eteläosassa. Lapinraunio on pitkänomainen, etelä-pohjoissuuntainen, matala (n. 30 cm), mitoiltaan 7,6 x 3,3 m oleva kiviraunio. Se on ladottu kallion selänteen päälle siten, että sen pohjoisreuna on aivan tämän selänteen reunalla ja siitä suunnasta röykkiö vaikuttaa siten hiukan korkeammalta kuin mitä se oikeasti onkaan. Maasto ympärillä on kalliota, taempana metsässä kasvaa mäntyä. Paikka on lapinrauniolle tyypillisesti maisemallisesti kauniilla ja kuvauksellisella paikalla.

Kiima-aho (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Villasenjärvestä Oriveden Paasselkään laskevan Uitonjoen varrella olevan Äkkinäisensuon kaakkoisreunalla, Kiima-ahon harjanteen luoteisreunalla. Löytöpaikka on pienen kumpareen kaakkois- ja lounaissivuilla ja sen päältä menee voimajohtolinja sekä moottorikelkkaura. Löytöjä oli kelkkauraa varten myllerretyssä hiekassa kumpareen kaakkoisreunalla ja kumpareen lounaispuolella, uran pohjoissivulla löytyi muutamia selkeämpiä iskoksia uran leikkauksesta ja kuoritulta maanpinnalta.

Nuottisillanjoki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Paasselän Ansolahteen laskevan Nuottisillanjoen länsirannalla, suuren hiekkakuopan eteläreunalla, nykyisestä järven rannasta 640 m kaakkoonja Villalan-Vihtavaaran tiestä 40-120 m luoteeseen. Ansolahden etelärannalla on pitkälle Paasselälle kurottuva Ansoniemi, jolle johtaa tie Villalan-Vihtavaaran tieltä. Suuri hiekkakuoppa on heti tien alussa sen eteläpuolella. Hiekkakuoppa on nykyisellään ilmeisesti poissa käytöstä, reunoja on maisemoitu ja taimitettu. Eteläosasta on löytynyt runsaasti varhaista asbestikeramiikkaa kuopan kuoritulta reunalta ja leikkauksesta n. 100 m matkalta.

Mäntyniemi 2 (1000003409) (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Kohde sijaitsee Kesälahden kylässä sijaitsevan Mäntyniemen kartanon etelä- ja kaakkoispuolella olevan pellon itäisessä päädyssä, metsän reunasta 30 askelta etelään. Löydöt on otettu talteen pintapoiminnassa

Halkoniemi 2 (1000003411) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Kesälahden kirkonkylän itäpuolella, Pyhäjärven Sinikivenlahden itärannalla olevan Halkoniemen etelärannalla, noin viisi metriä järven nykypintaa ylempänä. Kohteella on v. 1997 inventoinnissa havaittu kolme painannetta, jotka on tulkittu mahdollisiksi asumuspainanteiksi.

Varmonniemi Mujula (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pyhäjärveen pistävän pitkän ja kapean Mujusenniemen keskivaiheilla. Mujulan päärakennukselta Viitaniemeen kulkevan tien itäpuolella, n. 250 m päärakennuksesta itäkaakkoon olevalta pellolta on kerätty löytöjä.

Varmonniemi Rantala (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kesälahden kirkosta noin 4 km koilliseen, Mustolanjoen suussa, Mustolanlahden pohjukassa, Honkaniemen luoteistyvessä. Rantalan tilan päärakennuksen koillispuolella olevasta pellosta on löydetty historiallisen ajan saviastian palasia. Nykyisin (2014) asuinpaikka-alue on puutarhaa. Talon luoteispuolella, kivikkoisen rinteen päällä on 15 (vuonna 2014 12 kpl+kiviaita) kaskiröykkiötä. Röykkiöt ovat vaihtelevan kokoisia ja -muotoisia: halkaisijaltaan 1,5-5 m, korkeudeltaan 0,3-0,6 m. Kaskiröykkiöalue, samoin kuin pelto, on metsitetty.

Varmonniemi Immolanniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Hienniemenselkään pistävällä niemellä, jonne haarautuu Uuksuniementieltä etelään vievä tie. Immolanniemen päärakennuksesta n. 50 m pohjoiseen olevalta pellolta on löytynyt historiallisen ajan keramiikkaa.

Totkunniemi Hovinmäki 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Totkunniemen kylässä sijaitsevan Hovinmäen tilan pellolla noin 160 m lounaaseen tilan päärakennuksesta. Saviastianpalojen löytöpaikka sijaitsee n. 90 m länsiluoteeseen pienestä Telen puhelinrakennuksesta, joka on aivan Kesälahden kirkolle johtavan tien vieressä. Löytöpaikan etäisyys etelänpuoleiseen puroon on n. 100 m.
Löytöaineiston saviastian palat tulkittu rautakautiseksi ja dreijatuksi karjalaiseksi keramiikaksi.

Pesolansuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Huosiovaaralta Konnunniemeen johtavan maantien eteläpuolella, Jänisjoen sillan lounaispuolella sijaitsevalla peltoaukealla. Pelto rajautuu idässä Jänisjokeen ja rantatöyräältä löytyi kvartsi-iskoksia ja kaavin. Muokatussa peltomullassa ei ollut havaittavissa muita asutuksen merkkejä. Asuinpaikka on luultavasti suurimmaksi osaksi jäänyt veden alle Loitimojärven veden noston yhteydessä. Loitimon lahdesta on löytynyt kourutaltta (KM 1991:2).

Savilahti (1000003474) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Loitimojärven koilliskulmalla, Savilahden itärannalla noin 400 metriä Suvensaaresta pohjoiseen. Vuoden 2004 inventoinnissa tarkastettiin tasataltan löytöpaikkaa, joka on noin 1 m syvyydessä rantavedessä. Tarkastuksen yhteydessä löydettiin 5 metrin päästä rannasta kvartsi-iskos ja palanutta luuta. Asuinpaikka on luultavasti suurimmaksi osaksi jäänyt veden alle Loitimojärven veden noston yhteydessä.

Kuikkalampi (1000003477) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kuikkalammen kaksi pyyntikuoppaa sijaitsevat Öllölänjärveen idästä laskevan Sonkajanpuron ja Kuikkalammen välisellä hiekkasärkällä, jota ympäröivät suot. Hiekkasärkät kulkevat kaakko - luode -suunnassa ja särkkäjonon molemmissa päissä on metsäautotien päätepiste. Kohteen maasto on kumpuilevaa hiekkaa, jossa kasvaa nuori mäntymetsä. Pyyntikuopat sijaitsevat 8 metrin etäisyydellä toisistaan. Kuoppa 1 on halkaisijaltaan 2 m ja syvyydeltään 40 cm, kuoppa 2 on halkaisijaltaan 2,5 m ja syvyydeltään 50 cm.

Sonkajanpuro (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Öllölänjärveen idästä laskevan Sonkajanpuron koillispuolella, Kuikkalammesta kaakkoon sijaitsevan nimettömän lammen itäpuolisessa hiekkarinteessä. Kohteen itäpuolella on metsäautotien päätepiste ja länsipuolella retkeilypolun varressa on tulistelulaavu. Kuopat sijaitsevat 20 metrin etäisyydellä toisistaan. Kuoppa 1 on halkaisijaltaan 2 m ja syvyydeltään 40 cm. Kuoppa 2 on halkaisijaltaan 1 m ja syvyydeltään 50 cm. Kuoppien päältä on kuljettu metsätraktorilla, jonka seurauksena niiden rakennetta on vaikea hahmottaa. Tarkastuksessa 2008 edellisten lounaispuolisesta rinteestä, 10 m lounaaseen, on todettu kolmas 1 x 1 x 0,5 m laajuinen ehjä kuoppa.

Riihikangas (1000003622) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kuhnun koulusta noin 100 m koilliseen, järvelle päin viettävällä metsärinteellä. Maaperä alueella on hiekkaista. Alueella oli tehty metsänhakkuu ja työkoneet olivat rikkoneet paikoitellen turvekerrosta. Asuinpaikkalöydöt on poimittu esille tällaisilta maanpinnaltaan rikkoutuneilta kohdilta. Yksi kvartsi-iskos on tullut esille aivan tien vieressä olleesta hiekkakuopasta.

Ruotinniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsiosassa olevan Ruotinniemen itäosassa. Asuinpaikkalöydöt on poimittu esille kuluneesta rantatörmästä. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa. Todennäköisesti koko Ruotinniemen rantavyöhyke on asuinpaikka-aluetta.

Ruotinniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsiosassa, Ruotinniemen itäosassa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille vesijättömaalta rannalta.

Ruotinniemi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsiosassa, Ruotinlammen etelärannalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille kuluneelta rannalta.

Kaunisniemi (1000004151) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Oravilahden alueella, loivasti kohti kuivattua Oravilahtea laskevalla hiekkamaalla. Alue on entistä pihapiiriä, avointa pellon ja metsän laitaa. Maaperä on hienoa hiekkaa ja siinä oleva punaväri johtuu luontaisesta maaperän rautapitoisuudesta. Maanpinnasta on löytynyt kvartsia ja palanutta luuta. Alueella on myöhemmästä toiminnasta syntyneitä sekoittuneita kerroksia. Asuinpaikasta noin 0,7 m kaakkoon on Kotilansalon kivikautinen asuinpaikka.

Siimeslahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Varpasalon saaressa, Oriveden itärannalla olevan suojaisan Siimeslahden eteläisimmän lahden pohjukan suulla. Lahti on ruovikkoinen ja matala. Tarkastushetkellä v. 2003 Saimaan pinta oli poikkeuksellisen alhainen, jonka vuoksi useita liistekatiskaryhmiä oli näkyvissä. Liisteet näkyivät noin 15 cm vedenpinnan yläpuolella - normaaliveden aikaan ne eivät ole näkyvissä. Katiskat on sijoitettu sulkemaan lahden suu siten, että järjestelmässä on ainakin kolme katiskapesää, joita yhdistävät liisteiden rivit. Pohjoisempana, mökkirantaa vastapäätä oli myös näkyvissä pystyssä olevia puita, jotka mahdollisesti muodostavat niin ikään pyyntijärjestelmän osan.

Majasalmi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Oriveden Hämeenselän etelärannalla, Rääkkylän ja Liperin välisen maantien pohjoispuolella, Tappuniemeen johtavan tien varrella. Tappuniemen tien eteläpuolella, ennen Hämeenselän rantaa on kesämökki ja sen edustalla pieni lahti, joka on pengerretty lähes lammeksi. Järven ja lammen erottavan salmen ylitse menee kävelysilta, jonka lounaispuolella on näkyvissä yksittäisen liistekatiskan puut noin 15 cm vedenpinnan yläpuolella. Tarkastushetkellä v. 2003 Saimaan pinta oli poikkeuksellisen alhainen, jonka vuoksi liistekatiska oli näkyvissä. Normaaliveden aikaan katsika ei ole näkyvissä.

Vänskänsalmi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Oriveden Hämeenselän Vänskänsalmen itärannalla, Rääkkylän ja Liperin välisen maantien varressa, Koivuniemen lomakylän eteläpuolella, lomakylän ja maantien välisellä ranta-alueella. Tarkastushetkellä v. 2003 Saimaan pinta oli poikkeuksellisen alhainen, jonka vuoksi liistekatiskojen jäännöksiä oli näkyvissä - normaaliveden aikaan ne eivät ole näkyvissä. Maantien reunasta noin 10-15 m päässä oli ainakin kahden katiskan jäänteet, joita yhdisti toisiinsa puupaalujen ketju. Koivuniemen lomakylän lähellä oli vielä yhden erillisen liistekatiskan jäänteet.

Laakianlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oravisalon eteläosassa, Rääkkylän kirkolle vievän tien länsipuolella. Reijolan, talon länsipuolella sijaitsevan pellon reunassa. Löydöt on poimittu pieneltä, noin 50 x 50 m alueelta. Alueella ei voi havaita mitään selkeitä muinaisia rantamuodostelmia. Pellon maaperä näyttäisi olevan hienoa hiekkaa, tosin isoja kiviä on ilmeisesti kerätty pois viljelyksen seasta. Mitenkään optimaalinen muinaiselle asutukselle Laakialahden paikka ei tuntuisi olevan.

Saitala 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Sintsin harjulla, Saitalan talosta parisataa metriä koilliseen, pienen metsätien tuntumassa. Tämä metsätie kulkee harjun eteläreunaa alkaen idässä Onkamoon menevältä tieltä (15593) ja päätyen lännessä Hammaslahti-Rasivaara –tielle.
Sintsin harju on hiekkainen harjujakso, joka idässä alkaa Pieni- ja Suuri-Onkamojärvien välisenä kannaksena, ja joka jatkuu länteen aina Jänisselkään pistävänä pitkänä Vuoniemenä. Harju kulkee kaakko-luode –suuntaisena, ja on noin yhdeksän kilometriä pitkä. Kolme hiilimiilua sijaitsevat harjun luoteispäässä.
Hiilimiilu 1: p= 6920 830, i= 3648 075. Miilu on 7 x 4 m kokoinen ja noin 50 cm syvä. Kuopassa oli selvä podsolimaannos, rikastuneessa kerroksessa havaittiin runsaasti hiiliä.
Hiilimiilu 2: p= 6920 830, i= 3648 080. Miilun halkaisija on 1,5 metriä, syvyys 30 cm.
Kuopassa oli runsaasti hiiltä rikastuneessa kerroksessa.
Hiilimiilu 3: p= 6920 822, i= 3648 086. Miilun halkaisija on 1,5 metriä, syvyys 30 cm.

Saitala 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Sintsin harjulla, Saitalan talosta noin 120 metriä koilliseen, pienen metsätien pohjoispuolella. Tämä metsätie kulkee harjun eteläreunaa alkaen idässä Onkamoon menevältä tieltä (15593) ja päätyen lännessä Hammaslahti-Rasivaara –tielle. Sintsin harju on hiekkainen harjujakso, joka idässä alkaa Pieni- ja Suuri-Onkamojärvien välisenä kannaksena ja jatkuu länteen aina Jänisselkään pistävänä pitkänä Vuoniemenä. Harju kulkee kaakko-luode –suuntaisena, ja on noin yhdeksän kilometriä pitkä. Pyyntikuopat (2 kpl) sijaitsevat harjun luoteispäässä, Saitalan taloon vievältä tieltä noin 20 metriä pohjoiseen. Kuopat erottuvat selvästi maastossa. Koekairauksessa maannoksesta ei löytynyt hiiltä, jonka vuoksi niitä pidetään pyyntikuoppina.
Suurempi kuoppa (p= 6920 847, i= 3647 921) on 3 x 1,5 m, syvyys noin 0,3 m. Pienempi kuoppa (p= 6920 842, i= 3647 918) on pyöreä, halkaisijaltaan 2,5 m ja syvyydeltään 0,3 m.

Kotaniemi 2 (1000004330) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Oriveden Ruukinlahteen viettävällä hiekkaisella rinteellä, lähellä Kotaniemen kärkeä. Ne ovat aivan Hammaslahden tieltä Kotaniemeen vievän tien reunan
läheisyydessä komealla, täysikasvuisella mäntykankaalla. Paikalla voi selvästi erottaa kaksikin vanhaa rantaterassia, joista ylemmän, Vuoksen puhkeamisterassin harjalla tie kulkee. Pyyntikuopat (2 kpl) sijaitsevat muutaman metrin päässä toisistaan alemmalla terassilla, jonka laki on hieman yli 80 mpy. Kuopat ovat pyöreitä. Toinen on halkaisijaltaan noin 4 m ja syvyydeltään noin 0,8 m. Toinen on hieman pienempi ja sen halkaisija on noin 3 m ja syvyys noin 0,6 m. Niiden keskinäinen etäisyys on muutamia metrjä ja ne erottuvat
hyvin selvästi kauniissa kangasmaastossa.

Pienikangas (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Penkkisuon turvetuotantoalueen eteläpuolisella Hotolopankankaalla, kankaan luoteispäässä olevalla Pienikankaalla. Kangas on erittäin kivikkoinen saareke Rääkkylän kunnan itäosassa, jossa suuri osa pinta-alasta on hyvin soista. Kankaalla on useita pienehköjä asuinpaikkoja.
Pienikankaan alue on metsäaurattu. Alueen eteläreunalla, hieman alle 82,5 m mpy, on pieni hiekkakuoppa ja sen vieressä laakea painauma, kooltaan 5 x 3 metriä ja syvyydeltään 0,3 m. Todennäköisesti kyseessä on asumuspainanne, sillä painanteeseen tehdystä koekuopasta on löytynyt varhaismetallikautista asbestikeramiikkaa ja kvartsi-iskoksia. Kvartsia on löytynyt lisäksi Pienikankaan eteläreunaa kulkevan tien pinnasta.

Suosaari (1000004332) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Penkkisuon turvetuotantoalueen eteläpuolisella Hotolopankankaalla,
kankaan pohjoispäässä olevan Suosaaren kainalossa. Hotolopankangas on erittäin kivikkoinen saareke Rääkkylän kunnan itäosassa, jossa suuri osa pinta-alasta on hyvin soista. Kankaalla on lukuisia pienehköjä asuinpaikkoja.
Suosaaren etelärinteet on laikutettu. Löytöjä on pomittu kahdesta kohdasta. Kvartsi-iskoksen löytokohta: p= 6909 002, i= 3653 184; murunen palanutta savea,
kvartsi- ja liuskeiskos: p= 6909 001, i= 3653 217. Löytökohdat ovat samalla, suhteellisen selvällä, vanhalla rantaterassilla.

Hotolopankangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Penkkisuon turvetuotantoalueen eteläpuolisen kankaan keskipaikkeilla, pikkuruisen “muinaislahden” rannalla. Kangas on erittäin kivikkoinen saareke Rääkkylän kunnan itäosassa, jossa suuri osa pinta-alasta on hyvin soista. Kankaalla on useita pienehköjä asuinpaikkoja.
Alue on metsäaurattu. Löydöt, saviastian palanen ja kvartsi-iskoksia (KM 34636), on poimittu pieneltä, selvärajaiselta kummulta tien eteläpuolelta. Noin 0,2 km kaakkoon on asuinpaikka Holotopankangas 2 (1000 00 4334).

Hotolopankangas 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Penkkisuon turvetuotantoalueen eteläpuolisen kankaan keskipaikkeilla. Kangas on erittäin kivikkoinen saareke Rääkkylän kunnan itäosassa, jossa suuri osa pinta-alasta on hyvin soista. Kankaalla on useita pienehköjä asuinpaikkoja.
Alue on metsäaurattu. Kvartsi-iskokset (KM 34637) on poimittu pieneltä alalta, tien eteläpuolelta. Noin 0,2 km luoteeseen on asuinpaikka Hotolopankangas 1 (1000 00 4333).

Kylynsuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Penkkisuon turvetuotantoalueen eteläpuolisen kankaan lounaispäässä,
ampumaradan eteläpuolella. Kangas on erittäin kivikkoinen saareke Rääkkylän kunnan itäosassa, jossa suuri osa pinta-alasta on hyvin soista. Kankaalla on useita pienehköjä
asuinpaikkoja.
Asuinpaikka on pienessä muinaisniemekkeessä, mikä ei peruskartalla käyrien perusteella hahmotu, mutta joka maastossa erottuu selvänä kumpareena. Tämä kumpare on noin sata metriä Hotolopan tien eteläpuolella. Löytöalueen ja tien väliin jää vanhaa pellonpohjaa, itse löytöalue on hakattua ja osin aurattua metsikköä. Löydöt (KM 34638, kampa- ja asbestikeramiikkaa, kvartsia, palanutta luuta) ovat pieneltä, noin 15 x 15 m alueelta, kumpareen päältä.

Saitala 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Sintsin harjulla, Saitalan talosta noin 0,7 km itäkoilliseen, pienen metsätien
eteläpuolella. Tämä metsätie kulkee harjun eteläreunaa alkaen idässä Onkamoon menevältä tieltä (15593) ja päätyen lännessä Hammaslahti-Rasivaara –tielle. Sintsin harju on hiekkainen harjujakso, joka idässä alkaa Pieni- ja Suuri-Onkamojärvien välisenä kannaksena ja jatkuu länteen aina Jänisselkään pistävänä pitkänä Vuoniemenä. Harju kulkee kaakko-luode –suuntaisena, ja on noin yhdeksän kilometriä pitkä. Paikalla on neljä kuoppaa, jotka lienevät hiilimiiluja. Ne muistuttavat suuresti Saitala 1:n kuoppia.
Hiilimiilu 1: p= 6920 777, i= 3648 248, z= 82.5 – 85 m mpy. Kuopan halkaisija on 5 m,
syvyys 0,5 m ja sen ympärillä on selkeät vallit. Podsoloituneen maan rikastuneesta kerroksesta löytyi runsaasti hiiliä, jopa 0,3-0,4 m maanpinnan alapuolella.
Hiilimiilu 2: p= 6920 794, i= 3648 249, z= 82.5 – 85 m mpy. Kuopan halkaisija on 4 m, syvyys 0,4 m. Maannos on podsoloitunut, hiiliä on rikastuneessa kerroksessa.
Hiilimiilu 3: p= 6920 790, i= 3648 274, z= 82.5 -85 m mpy. Kuopan halkaisija on 5 m, syvyys 0,5 m. Kuoppa on hyvin selkeä ja siinä on selvät reunavallit. Myös tämän kuopan rikastuneessa kerroksessa oli runsaasti hiiliä.
Hiilimiilu 4: p= 6920 794, i= 3648 274. Kuoppa on halkaisijaltaan parimetrinen, hieman epämääräisempi, ja sen syvyys on noin 25 cm. Tähän kuoppaan ei ole tehty koekuoppaa.

Heinäsuo (1000004338) (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kohde sijaitsee Sintsin harjulla, Saitalan talosta noin 1,5 km kaakkoon, pienen metsätien ja Heinäsuon pohjoispuolella. Sintsin harju on hiekkainen harjujakso, joka idässä alkaa Pieni- ja Suuri-Onkamojärvien välisenä kannaksena ja jatkuu länteen aina Jänisselkään pistävänä pitkänä Vuoniemenä. Metsätie, joka risteää Onkamoon menevältä tieltä (15593) etelään Petäjikön talon kohdalla, päättyy lännessä Hammaslahti-Rasivaara –tielle. Pyyntikuopat (4 kpl) sijaitsevat harjun eteläreunalla, tien mutkassa. Kuopat ovat muutamien metrien päässä toisistaan. Maasto alueella on kuivaa mäntykangasta.
Pyyntikuoppa 1: p= 6920 355, i= 3649 106. Kuopan koko on 3 x 1,5 metriä, syvyys noin 25 cm.
Pyyntikuoppa 2: p= 6920 352, i= 3649 089, kuopasta 1 noin 20 m länteen. Kuopan koko on 4 x 2 metriä, syvyys 50 cm.
Pyyntikuoppa 3: p= 6920 350, i= 3649 082, kuopasta 2 noin 5 metriä länteen. Kuopan koko on 3 x 1,5 metriä, syvyys 25 cm.
Pyyntikuoppa 4: p= 6920 351, i= 3649 080, kuopasta 3 noin 3 metriä luoteeseen. Kuopan halkaisija noin 3 metriä, syvyys 50 cm.

Heiskankangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee harjujaksolla, joka idässä alkaa Tohmajärven puolelta Särkijärven pohjoispuolelta ja jatkuu länteen aina Pyhäselän Jänisselälle saakka. Kivikaudella ja varhaisen metallikauden alussa paikka on ollut kolmelta ilmansuunnalta harjujen
suojaama lahdenpohjukka, laajuudeltaan noin 100 x 100 metriä. Asuinpaikkalöydöt on poimittu lahdekkeen alueelta, metsäaurausjäljistä, useasta eri kohdasta. Löytöjen perusteella paikalla on asuttu tyypillisen kampakeramiikan ajalta varhaiselle metallikaudelle. Löytöjen lisäksi paikalla on havaittu runsaasti palaneita
kiviä lähes koko Heiskankankaan alueella. Harjut kohteen ympärillä rajaavat asuinpaikan selvästi.

Syvälahti (1000004340) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pieni-Onkamon eteläreunalla, Syvälahden koillisrannalla, noin 850 m itä-koilliseen Pieni- ja Suuri-Onkamon erottavasta salmesta. Alue on mäntyistä kangasta.
Hölveikönniemeen vievän hiekkatien varrella on 3 kuoppaa, joista kuopat 1 ja 2 ovat ilmeisesti hiilimiiluja, mutta kuoppa 3 voi olla pyyntikuoppakin.
Kuoppa 1 on halkaisijaltaan noin 3,5 m, syvyydeltään 0,7 m. Kuoppa 2 on halkaisijaltaan noin puolitoista metriä ja syvyys 0,6 m. Molemmissa kuopissa on vahva hiilikerros (noin 15 cm) rikastuneessa kerroksessa.
Kolmas kuopista sijaitsee loivassa alarinteessä. Se on mitoiltaan 5 x 4 m, syvyydeltään 1,5 m. Kuopan reunalla kasvaa mänty ja kuopan reunat ovat täysin sammaloituneet. Kuopassa
on podsolimaannos, muttei minkäänlaista hiilikerrosta.
Lähimmät tunnetut muinaisjäännöskohteet ovat Hiekkalan kivikautinen asuinpaikka ja pyyntikuoppa (707 01 0002) noin 0,5 km kaakkoon ja Heiskankankaan asuinpaikka (1000 00 4339) noin 1,2 km länteen.

Laakkola (1000004341) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Suuri-Onkamon luoteispuolella, Murtolahden länsirannalla, noin 0,2 km
Laakkolan talosta luoteeseen. Peruskartalle (1996) merkitty polku on parannettu ajettavaksi tieksi, jonka varrella on 3 ilmeistä pyyntikuoppaa. Laakkolan talon pohjoispuolella sijaitsee metsittynyt pelto, josta on ilmeisesti irtolöytönä esiintullut oikokirves (KM 6098:3). Alue on kuusivaltaista ja hyvin kivikkoista. Kuopat sijaitsevat muutaman metrin päässä tien reunasta, ja ne ovat mitoiltaan noin 1,5 x 1 m, syvyydeltään 20-40 cm.
Muutaman metrin päässä näistä kuopista pohjoiseen on tuoreempi, laakea nelisivuinen kuoppa (noin 4,5 x 4,5 m), jonka reunat ovat jyrkät eikä kuopassa ole podsolimaannosta.

Hakola (1000004342) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Lamminpohjassa, harjun itäpäässä, etelärinteellä, Hakolan talon länsipuolella. Harjun länsipää sijaitsee Piimälahden itärannalla. Suurin osa löydöistä on poimittu Jokikumpuun ja Vihiin vievän maantien leikkauksesta kohdasta, jossa tiestä risteää Hakolan talon viereisen pellon pohjoispuolitse kulkeva tie. Toinen löytökohta on tämän hiekkaisen tien varrella, noin sata metriä itäkoilliseen ensimmäiseltä löytöpaikalta. Harjujakso on kuivaa kangasta, mutta suuria maakiviäkin on näkösällä. Aivan kohteen pohjoispuolella on laaja sorakuoppa. Asuinpaikka lienee jäänyt osittain maantien alle.

Päivälaita (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Jänisselän Piimälahden ja Suur-Onkamon välisellä alueella, maanteiden 15579 ja 15580 risteyksestä noin 0,7 km lounaaseen. Asuinpaikka on metsäautotien päässä. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskoksia sekä suurehko kvartsiraakaaineen kappale, jota ei kuitenkaan kokonsa vuoksi ole otettu talteen. Alue on erittäin kivikkoinen ja vastikään laikutettu ja istutettu. Kyseessä lienee lyhytaikainen leiripaikka.

Ruotinniemi 2 (1000004344) (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kohde sijaitsee Jänisselän kaakkoisrannalla, Niemisen Ruotinniemiessä, Ruotinlahden länsirannalla, metsäautoteiden risteyksen eteläpuolella, muinaisen rantaterassin alarinteessä. Alue on kaunista mäntykangasta, jossa vanhat rantaterassit erottuvat hyvin selvästi. Alueella on vanhoja hiekkakuoppia, ja miilun tuntumassa on vastikään tehty laaja-alainen metsän laikutus. Hiilimiilu on mitoiltaan 10 x 5 m, sen keskellä on pieni kannas, joka jakaa kuopan kahtia. Kuopan syvyys on noin metrin. Kuoppaa ympäröi selkeä reunavalli. Kuoppaan tehdyssä kairauksessa on havaittu, että hiilikerroksen päälle on ehtinyt muodostua selkeä podsolikerros. Huuhtoutuneen kerroksen alla on noin 7-8 cm vahvuisesti häiriintymätöntä rikastunutta kerrosta, minkä alla on voimakas hiilen sekainen likamaakerros.

Tervalampi (1000004345) (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Kohde sijaitsee Jänisselän kaakkoisrannalla, Niemisen Ruotinniemiessä. Alue on kaunista mäntykangasta, jossa vanhat rantaterassit erottuvat hyvin selvästi. Alueella on vanhoja hiekkakuoppia, ja asuinpaikka-alueella sekä sen ympäristössä on vastikään tehty laaja-alainen metsän laikutus. Korkeammalla, noin 82,5 mpy, on maaperä karkeaa hiekkaa, mutta alempana, 80 mpy alapuolella, maaperä on hienoa hiekkaa. Kohteesta poimitut löydöt on saatu pääosin laikutusjäljistä. Löydöt koostyvat asbesti- ja kivimurskasekoitteisesta keramiikasta (osa on tekstiilikeramiikkaa), kvartsista ja palaneesta luusta. Koko alueella ja erityisesti sen pohjoisosissa oli runsaasti palaneita kiviä. Merkkejä asuinpaikasta on havaittu noin 150 x 40 m laajuisella alueella.
Alueella on lisäksi kaksi rakennetta: syvä kuopanne sekä tervahauta. Kuopanne saattaa olla hiilimiilu tai mahdollisesti pyyntikuoppa. Halkaisijaltaan kuoppa on noin 3 m ja syvyydeltään se on noin 1,1 m. Tervahauta puolestaan on rakenteeltaan selkeästi keskikourullista mallia ja siinä on selkeät vallit. Tervaa on juoksutettu rantaan päin tästä halkaisijaltaan noin 8 m ja syvyydeltään 1,5 m haudasta.
Ruotinniemen pyyntikuoppakohde (707 01 0051) sijaitsee noin 0,2 km lounaaseen Tervalammin ydinalueelta. Pyyntikuoppia ei kuitenkaan inventoinnissa kyetty paikallistamaan; on todennäköistä, että ne ovat jääneet metsän laikutuksen alle ja
tuhoutuneet.

Kirjavanniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Piimälahdessa, Säyneenlahden luoteispuolella, hiekkaisella rinteellä, jonka eteläpuolella maaperä on soistunutta. Löydöt on poimittu uudelle omakotitalolle vievän hiekkatien varrelta. Asuinpaikan laajuus ei ole tiedossa. Maasto on kuivaa mäntykangasta. Maan päälle erottuvia rakenteita tai muita merkkejä esihistoriallisesta asutuksesta ei ole havaittu. Paikalta löytynyt keramiikka on asbestisekoitteista, ja massa tekee varhaismetallikautisen vaikutelman.

Kivilamminsuo 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Jaamankankaan koillisreunalla, Kivilamminsuon lounaispuolella, Rääkkylä-Kitee -maantien reunassa. Paikalla on selkeä, 6 x 4 m kokoinen ja 1,6-1,8 m syvä pyyntikuoppa, joka näkyy maantielle. Pyyntikuopan lounaispuolella harju nousee melko jyrkkänä. Harjun ja rantaterassin välissä on 30-40 m leveä vyöhyke, jolla pyyntikuoppa sijaitsee. Alue on mäntykangasta.

Malila (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Jaamankankaan lounaisreunalla, pienten hiekkateiden risteyksessä, Malilan talosta noin 0,6 km pohjoiskoilliseen, muinaisella rantaterassilla. Paikalla on muodoltaan pyöreä, halkaisijaltaan noin 2 m ja syvyydeltään noin 0,5 m oleva kuoppa, joka lienee hiilimiilu. Miiluun tehdyssä koekuopassa on havaittu vahva hiilikerros ja podsolimaannos, joka viitannee esihistorialliseen aikaan.

Suurisärkkä 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jaamankankaan länsireunalla, Multalan talosta noin 550 m pohjoiskoilliseen, metsäautotien varrella, suurelta hiekkakuopalta noin 0,1 km etelään. Aluetta halkovan hiekkatien leikkauksesta on löytynyt kvartsi-iskoksia. Alue on Jaamankankaasta länteen pistävän harju-ulokkeen luoteispäätä. Asuinpaikan kohdalla harjun rinne on varsin jyrkkä, maaperä on hienoa hiekkaa. Paikasta 0,3-0,4 km etelään sijaitsee kivikautinen asuinpaikka, Suurisärkkä 1 (707 01 0030).

Syvänlahdenniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Susikuoppa sijaitsee Naarvajärven Syvänlahdenniemessä niemen kärkeen johtavan tien itäpuolella noin 180 metriä niemen kärjestä pohjoiseen. Kohteessa on havaittavissa 6 x 6 m -kokoinen kuoppa, jonka ympärillä on metrin levyiset vallit, jotka ovat 30 - 50 cm korkeat. Rakennelman päällä kasvaa turve ja alue on tuoretta kangasmetsää. Syvänlahdenniemen maaperä on hienoa hiekkaa.

Majahiekka (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Lapiovaaran länsipuolella Koitereen rannassa. Asuinpaikka on pohjoiseen avautuva hiekkainen lahti, jota käytetään venevalkamana. Alueen koillispäässä on venevaja. Rantahiekasta löytyi kvartsi-iskoksia koko hiekkarannan alueelta. Lännessä alue rajautuu suoturpeeseen ja idässä venevajan takaa alkavaan kivikkoiseen rantaan. Alueen eteläpuolelle, Mäntyniemeen johtaa ajokelpoinen hiekkatie, jonka reunasta johtaa polku Majahiekan rantaan. Majahiekan maasto on mäntykangasta ja osittain suota.

Aittolahti (1000004377) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla Aittolahden ja Aittolammen välisen kannaksen länsireunalla, joka on pohjois - etelä -suuntainen hiekkaranta. Huuhtoutuneesta rantahiekasta löytyi kvartseja noin 10 metrin matkalta koordinaatin 3696529/6993378 ympäriltä. Toinen löytökohta sijaitsi koordinaatin 3696510/6993464 kohdassa, joka on sortuvaa rantapengertä. Tässä kohdassa oli havaittavissa punertavaa likamaata, josta tuli kvartsi-iskoksia ja alueella on ilmeisesti jäljellä tuhoutumatonta asuinpaikkaa. Asuinpaikan seutu on hienoa hiekkarantaa ja asutusta on todennäköisesti ollut myös määritellyn asuinpaikan eteläpuolisella hiekalla.

Paskalahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Ruotalahden ja Paskalahden välisen niemen pohjoisreunalla sijaitsevalla hiekkarannalla. Ranta on erittäin voimakkaasti huuhtoutunut järveen ja rannan turpeet roikkuvat sortuvan hiekkatöyrään yli järveen. Rannasta löytyi kvartsiveitsi, mikä on ilmeisesti viimeisiä merkkejä tuhoutuneesta asuinpaikasta. Koko alue Ruotaniemestä Aittolahteen saakka on ilmeisesti ollut kivikautista asuinpaikkaa, joka on melkein kokonaan tuhoutunut, koska veden säännöstely huuhtoo alueen hiekkaharjua Koitereeseen.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla Ruotinniemen koillisreunalla sijaitsevalla hiekkarannalla. Asuinpaikka on suureltaosin huuhtoutunut järveen ja hiekalta tavattiin vain kvartsi-iskoksia ja hiotun kiviesineen katkelma. Ruotinniemen asuinpaikka on ilmeisesti laajempi, kattaen myös niemen lammen puoleiseset osat. Laajuutta ei inventoinnin yhteydessä ollut mahdollista selvittää tarkasti. Niemen maasto on mäntykangasta, jonka maaperä on hiekkaa ja moreenia.

Kultajärvi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Harkkojärven lounaispuolella sijaitsevan Kultajärven koillisrannalla. Ranta on rytiä kasvavaa hiekkaa ja liejua, jossa on havaittavissa veteen huuhtoutuneita liesikiveyksiä. Asuinpaikka ei kuitenkaan ole niin tuhoutunut kuin Koitereen rannan asuinpaikat ja luultavasti rantaturpeiden alla on eheää asuinpaikkaa jäljellä. Alueen maasto on aurattua metsäraiviota ja ranta nousee jyrkästi kaakossa sijaitsevalle mäennyppylälle. Kultajärven koillispuolitse kulkee hiekkatie Miinanniemeen.

Kultajärvi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Harkkojärven lounaispuolella olevan Kultajärven koillisrannalla, joka on Miinaniemen soista lounaisreunaa. Rannalla oli palaneita kiviä ja hioinlaaán puolikkaat, jotka löytyivät noin 1,5 metrin etäisyydellä toisistaan rantavedestä. Vesirajasta löytyi niinikään runsaasti kvartsi-iskoksia, joiden materiaali on hyvälaatuista. Löytöjä havaittiin koordinaattien 3704710 - 48/6987642-55 väliseltä alueelta. Asuinpaikka saatta jatkua koilliseen Miinanniemen mäntykankaille.

Kultajärvi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Harkkojärven lounaispuolisen Kultajärven koillisrannalla. Asuinpaikan koillispuolella on Miinanniemi ja luoteispuolelta Kultajärvi on yhteydessä Harkkojärveen kapean salmen kautta. Kohteen maasto on suora luoteeseen avautuva hiekkaranta, jonka hiekasta löytyi kvartsiveitsi ja kvartsi-iskoksia. Hiekkarannan pohjoispuolella Miinanniemen maasto on korpea.

Kivikautinen; Kohde sijaitsee Kultajärven koillispäässä sijaitsevalla niemellä, joka on paksua turvetta kasvavaa rämeistä rantaa. Rannan kivikosta löytyi kvartsi-iskoksia noin 20 metrin matkalta. Asuinpaikan itäpuolella on korkea mäenharjanne, joka on metsäraiviona. Asuinpaikan itä- ja pohjoispuolella sijaitsevat Kultajärvi 1,2 ja 3 asuinpaikat ja eteläpuolella suon takana on Semettiinsaaren löytöpaikka.

Kinkerniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Harkkojärven itärannalla sijaitsevan Kinkerniemen kärjen itäpuolella kohdassa, jossa kangasmaasto vaihtuu ojitetuksi suoksi. Kohteen maasto on alavaa lieju- ja hiekkarantaa, josta löytyi kvartsi-iskoksia. Kinkerniemen itäpuolella on mäenharjanne, johon tulee etelästä metsäautotie. Kohteen eteläpuolella sijaitsevat Risulammen ja Risuniemen kivikautiset asuinpaikat.

Risulampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Harkkojärven itärannalla, järven ja Risulammen välisen kannaksen hiekkaisella rannalla. Asuinpaikan pohjoispuolitse kulkee oja Risulampeen. Hiekkarannalta löytyi kvartsi-iskoksia. Hiekkarannan ja Risulammen välinen maasto on ojitettua suota. Kohteen pohjoispuolella on Kinkerniemen asuinpaikka ja eteläpuolella Risuniemen asuinpaikka.

Risuniemi (1000004386) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Risuniemen eteläpuolisella hiekkarannalla Harkkojärven Luotolahdessa. Kohteen pohjoispuolella Risuniemi on mäntykangasta ja asuinpaikan maasto on lyhyt hiekkaranta, josta löytyi kvartsi-iskoksia.

Repolahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Koitereen lounaisessa lahdessa, johon laskee Koitajoki. Asuinpaikka on Reposärkän lounainen ranta, joka on osittain kivikkoinen, osittain hiekkainen ja itäosiltaan suon reunaa. Alueelta löytyi kvartsi-iskoksia aivan vesirajasta. Alueen pohjoispuolinen maasto on jyrkästi Repolahdesta kohoava niemi, jonka kärjessä on kesämökki. Niemessä kasvaa havupuumetsä.

Käkkyränlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen Tyrjänsaaren pohjoisosassa, Käkkyränlahden ja Korpilahden välisellä niemellä; niemen kärjessä ja länsireunalla. Alueen hiekkarannasta löytyi kaksi kvartsien keskittymää kohdista: 3688883/6983976 ja 3688823/6983930. Kohteen maasto on mäntykangasta, johon johtaa pajua kasvava hiekkatie, joka on hädintuskin kulkukelpoinen pienen auton ajella. Käkkyränlahti on lähes soistunut umpeen.

Lapinsaari (1000004391) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Koitereen Tyrjänsaaren pohjoispuolella sijaitsevassa Lapinsaaressa. Susikuoppa sijaitsee saaren länsireunaa kulkevan tien länsipuolella noin 10 m etäisyydellä tiestä ja kuoppa näkyy tielle. Susikuoppa on säännöllisen neliön muotoinen ja 10 m x 10 m -kokoinen. Kuopalla on syvyyttä 5 m.

Särkilahti (1000004392) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ilajanjärven pohjoispäässä sijaitsevalla uimarannalla. Rantahietikolta löytyi palaneita kiviä ja kvartsia, jotka tarkastusajankohtana olivat veden alla. Rantavedestä löytyi myös historiallisen ajan maalattua ja lasitettua keramiikkaa. Kohteen maasto on Särkilahden pohjoispuolista hiekkakangasta, jossa kasvaa mäntymetsä. Uimarannan ajotien kohdalta rannan hiekka valuu järveen. Kohteen itäpuolella järven rannassa on kesämökkiasutusta.

Ylä-Lyly (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitajoen länsirannalla Kurenharjun itäpäässä. Kurenharjulle kulkee hiekkatie Huhuksen ja Lylyvaaran välimaastossa sijaitsevalta Selkäkankaalta. Kurenharjun päässä on Koitajokeen laskeva niemi, jota ympäröivät suot. Kvartsit löytyivät niemen pohjoisreunaan, savihiekkamaahan pusketusta venevalkamasta. Koitajoen vastarannalla sijaitsee Kurjenharju, joka on myös potentiaalista asuinpaikkaa.

Rantala (1000004394) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Ala - Koidan kylässä Koitajoen lounaisrannalla Mekrijärven pohjoispäästä noin kilometrin Koitajoen yläjuoksulle päin. Rantalan tilan kohdalta Koitajoen rannasta on löytynyt kivikautista keramiikkaa ja kvartsi- ja piiesineitä ja iskoksia. Rantalan tilan kohdalla joen ranta on ollut pitkään peltoviljelyksen alla. Kohteen luoteispuolella sijaitsevat rannat ovat soista rantaniittyä. Kohteen lähieasuinpaikkoja ovat Sänkiahon, Iknonniemen ja Ristiniemen kivikautiset asuinpaikat.

Sänkiaho (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Ala-Koidan kylässä, Koitajoen lounaisrannalla, Mekrijärven pohjoispäästä noin 2 kilometriä jokea yläjuoksulle päin. Alue on kapea hiekkarannan kaistale Koitajoen rannassa ja sitä ympäröivät suot ja rantaniityt. Rantahiekasta löytyi kvartsi-iskoksia ja palaneita kiviä. Asuinpaikka on todennäköisesti suurelta osin huuhtoutunut veteen.

Iknonniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Ala - Koidan kylässä, Koitajoen lounaisrannalla noin puolitoista kilometriä joen yläjuoksun suuntaan Mekrijärven pohjoispäästä. Iknonniemi on pieni metsää kasvava kangaskumpare, jota ympäröivät rantaniityt ja suot. Niemen kapealta hiekkarantakaistaleelta löytyi kvartsi-iskoksia. Niemen itäpuolelle Iknonlahteen johtaa hiekkatie Iknonkankaalta. Kohteen lähiasuinpaikkoja ovat Rantalan ja Sänkiahon kivikautiset asuinpaikat.

Raivio (1000004397) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Mekrijärven ja Koitajoen yhtymäkohdassa, joen pohjoisrannalla. Kohteen maasto on mäntyä kasvava kumpare, jonka ympärillä on rantaniittyä ja suota. Kumpareen laelle on rakennettu kesämökki, josta johtaa polku rantaan laiturille. Laiturin molemmin puolin ratahiekasta löytyi kivikautisia asuinpaikkalöytöjä, jotka olivat keramiikkaa, piitä ja kvartsia. Lisäksi rannalla oli palaneita kiviä. Koristeluista ja sekoitteista päätellen löydöissä oli varhaiskampakeramiikkaa ja Pöljän keramiikkaa. Lähikohteita ovat Risitniemen ja Kiukoilan kivikautiset asuinpaikat.

Kiukoila 2 (Asuinpaikat)
Tuntematon ajoitus; Asuinpaikka sijaitsee Koitajoen itärannalla noin puoli kilometriä joen alajuoksun suuntaan Mekrijärven pohjoispäästä. Kohteen maasto on mäntykangasta ja asuinpaikan kohdalla joen ranta on kivikkoista. Rantakivikosta löytyi kvartsi-iskoksia ja epämääräisen muotoinen reikäkivi. Asuinpaikasta noin 100 m lounaaseen sijaitsee mäen päällä Kiukoilan moniperiodinen asuinpaikka, josta on löytynyt rautakirves, valinmuotin kappale ja kvartseja. Asuinpaikkojen välillä sijaitsee mökki ja pihamaa-alue ja nämä kaksi kohdetta voivat olla myös samaa asuinpaikkaa.

Issakkalansärkkä 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Koitajoen rannassa Issakkalansärkän länsirannalla. Kohteeseen johtaa hiekkatie Naarvan ja Ilomantsin keskustan väliseltä tieltä. Kohteen maasto on mäntyä kasvavaa hiekkasärkkää, joka laskee jyrkästi Koitajokeen. Rantahiekasta löytyi kvartsi-iskoksia ja huuhtoutunut liesikiveys. Kuten Koitajoen kohteet yleensäkin, tämäkin asuinpaikka on luultavasti suurimmaksi osaksi huuhtoutunut veteen. Kohteen eteläpuolella noin 100 metrin päässä sijaitsee Issakkalansärkän rautakautinen/keskiaikainen asuinpaikka. Issakkalansärkkä sijaitsee Koitajoen ja Kelsimäjoen yhtymäkohdassa ja sitä ympäröivät matalat hiekkasärkät, jotka kasvavat luonnon niittyä.

Likoniemi (1000004400) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Mekrijärven etelärannalla sijaitsevassa niemessä. Niemen läpi kulkee valtatie Ilomantsin keskustasta Hattuvaaraan ja niemessä on myös autoilijoiden levähdysramppi. Asuinpaikkalöydöt, jotka olivat kvartsi- ja kivilaji-iskoksia sekä kvartsikaapimia löytyivät niemen pohjoiskärjen ja levähdyspaikan väliseltä rannalta. Ranta laskee jyrkästi Mekrijärveen ja kvartsit löytyivät veden huuhtelemasta rantakivikosta. Alueella oli selvästi kvartsien iskentäpaikka ja iskoksia oli aika runsaasti hajaantuneena kivien väliin. Likoniemen maasto on kivikkoista ja alueella kasvaa mäntymetsä.

Huutoniemi (1000004401) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Koitajoen rannassa noin 600 metriä etelään Kallioniemessä Koitajoen ylittävästä sillasta. Huutoniemessä on kolme kesämökkiä, joiden kohdalta, rantahietikosta löytyi kvartsi-iskoksia. Niemen maasto on mäntymetsää ja kesämökeille johtaa hiekkatie Ilomantsin keskustan ja Hattuvaaran väliseltä tieltä. Huutoniemen eteläpuolella joen rannassa sijaitsevat Ilolinnan ja Vilunvedenjuoksun kivikautiset asuinpaikat.

Ilolinna (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Koitajoen länsirannalla noin 1200 metriä Kallioniemessä joen ylittävältä sillalta etelään. Alueella on lukuisia kesämökkejä, joiden rantatonteilla asuinpaikka sijaitsee. Kesämökeille johtaa hiekkatie Ilomantsin keskustan ja Hattuvaaran väliseltä tieltä. Kohteesta löytyi kvartsiesineitä ja -iskoksia rantakivikosta. Asuinpaikka lienee huuhtoutunut suurimmaksi osaksi jokeen. Kohteen maasto on mäntymetsää.

Vilunvedenjuoksu (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Koitajoen länsirannalla joen ja Mekrijärven välisellä kankaalla. Asuinpaikan kohdalla Mekrijärven puolella sijaitsee Likolampi. Kohteen löydöt olivat kvartsiesineitä ja -iskoksia, jotka löytyivät joen rannasta kahdesta löytökeskittymästä joen rannassa olevan pienen suon molemmin puolin. Kohteen ranta on kivikkoista ja maastossa kasvaa mäntymetsä.

Tytärniemi (1000004404) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Kätkäjärven etelärannalla Ilomantsijoen suun länsirannalla. Kohteen maasto on Tytärlammen ja Kätkäjärven välinen mäntyä kasvava harju, jonka itärannalta löytyi kvartsikaavin ja -iskoksia sekä palaneita kiviä. Inventoinnin aikana Kätkäjärven vesi oli alhaalla ja löydöt tulivat rantakaistaleelta, joka on normaaliveden aikana non 20 cm syvässä vedessä. Rannan maaperä on hiekkaa ja savea. Kohteeseen johtaa Kerälänvaarasta hiekkatie.

Syvälahti (1000004405) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Putkelan kylässä, Putkelansärkästä Koitajokeen pistävän niemen länsirannalla. Niemen kohdalla Koitajoki laskee Nuorajärveen ja asuinpaikan vastarannalla sijaitsee Ristikallio -niminen matalasta suorannasta pistävä kallioinen niemi. Asuinpaikkalöytöjä löytyi pesäkkeisesti niemen keskikohdalta, jossa on kesämökki, pohjoiseen niemen tyveen saakka niemen itärannan puolelta. Löydöt ovat kvartsikaapimia, -iskoksia ja -ytimiä sekä palanutta luuta. Tutkimusajankohtana Nuorajärven vesi oli alhaalla ja kaikki löydöt tulivatkin vesijättömaalta, joka on kivikkoista rantaa. Asuinpaikka on siis huuhtoutunut veteen, mutta osittain sitä voi olla vielä niemessä jäljellä. Niemen maasto on mäntykangasta ja niemen korkeimmalla kohdalla kulkee polku harjun kärkeen saakka.

Verkkosaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Putkelan kylässä, Putkelansärkästä Koitajokeen pistävän niemen kärjessä. Niemen kärjen nimi on Verkkosaari, vaikka se on harjuun yhteydessä pohjoispäästään. Asuinpaikka-alue on mäntykangasta, jonka hiekkarannasta löytyi kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta. asuinpaikan itäpuolella on majavan pesä ja löydöt olivat tulleet esille majavien kaivaessa käytäviä hiekkaiseen rantaan. Tästä päätellen asuinpaikkaa on jäljellä ylempänä rannassa, vaikka osa alueesta on huuhtoutunut järveen. Asuinpaikan pohjoispuolella niemen itä- ja pohjoisrannalla sijaitsee Syvälahden kivikautinen asuinpaikka. Syvälahden niemen tyveen Putkelansärkälle johtaa hiekkatie.

Sikoaho (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Sikoahonsärkällä Koitajoen rannassa. Kohteen eteläpuolella sijaitsee Linnalampi ja itäpuolella Mekrijärven eteläpäässä sijaitseva Haukilahti. Asuinpaikan kohdalla särkällä on maaseututyöväen maja. Tutkimusajankohtana Koitajoen pinta oli alhaalla ja löydöt poimittiin rannan vesirajasta, joka normaaliveden aikaan on noin 20 cm syvyydessä. Löytöjä tuli maaseututyöväen majan venevalkamasta pohjoiseen noin 60 metrin matkalta ja ne olivat kvartsi-iskoksia ja -kaapimia. Rannan maaperä on liejua ja hiekkaa, muuten alue on hiekkaista mäntykangasta. Asuinpaikalle johtaa hiekkatie Putkelansärkältä.

Kaitajärvi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Petkeljärven eteläpäässä sijaitsevan Valkiajärven länsipuolella sijaitsevan Kaitajärven itärannalla. Asuinpaikka on Saarilahden itäpuolella olevien kahden niemen välinen soistunut lahti. Lahden pohjukasta löytyi kvartsi-iskoksia ja -ytimiä rantavedestä. Aluetta ympäröivä maasto on mäntykangasta. Asuinpaikalle johtaa hiekkatie Ilomantsi - värtsilä -väliseltä tieltä.

Haapovirta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Patrikan itäpuolella, Nietlahden ja Haapojärven välisen salmen pohjoisrannalla. Asuinpaikka-alue on Karinniemen hiekkainen eteläranta, johon johtaa hiekkatie. Löydöt tulivat noin 10 metrin alueelta rannassa sijaitsevan grillikatoksen kohdalta heti rantakasvillisuuden ja hiekkarannan vaihtumiskohdasta. Rantahiekassa oli palaneita kiviä ja maa oli paikoin harmaata tai ruskeaa likamaata. Löydöt olivat pii- ja kvartsi-iskoksia sekä kvartsiesineitä.

Karinniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Patrikan itäpuolella Nietlahden luoteisrannalla Karinniemessä. Niemen itärannan hiekkarannalta löytyi kvartsikaapimia, -iskoksia ja -ytimiä noin 30 metrin matkalta. Asuinpaikan eteläpuolella on venevalkama, johon johtaa hiekkatie. Kvartsit löytyivät huuhtoutuneesta hiekasta, mutta asuinpaikkaa on mahdollisesti jäljellä Kariniemen ranta-alueella.

Kirnunpohja (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Nietlahden pohjoispäässä Haapovaaran kylän vastarannalla. Niemen kaakkoisrannalla sijaitsevalla hiekkarannalla oli kvartseja noin 30 metrin matkalla. Melkein kaikki kvartsit löytyivät vedestä, vaikka vesi oli tutkimuksen aikana normaalia alempana. Asuinpaikka on ilmeisesti suurimmaksi osaksi huuhtoutunut järveen.

Lemilahdenkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Patrikan itäpuolella Nietlahden ja Haapojärven välisen Lemilahdenkankaan pohjoisrannalla. Vastapäätä salmen pohjoisrannalla sijaitsee Haapovirran kivikautinen asuinpaikka. Alueen rantahietikosta löytyi kvartsikaapimia ja -iskoksia noin 70 metrin matkalta. Lemilahdenkankaan pohjoisranta on asuinpaikan kohdalla soistuvaa rantaniittyä. Lemilahdenkankaan länsireunaan johtaa hiekkatie ja alueelle oli rakenteilla kesämökki.

Varisniemi (1000004415) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Mutalahdessa Varisselän ja Mutalahdenselän välisen Varisniemen itärannalla noin 200 metriä niemen kärjestä pohjoiseen. Asuinpaikka sijaitsee rantahiekalla, jota ympäröivät rantaniityt ja suot. Kvartseja löytyi noin 30 metrin matkalta vesirajasta. Alue on normaaliveden aikaan noin 20 cm syvyydessä. Asuinpaikan rantaa käytetään venevalkamana ja alueelle johtaa hiekkatie Patrikan ja Mutalahden väliseltä tieltä.

Koirilammit 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Koirilammin kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Kolin Merilänrannan pohjoispuolella, harjujen suojassa olevan pohjoisimman Koirilammen luoteisrannalla jyrkästi lammen rantasuohon laskeutuvalla törmällä. Löytöjä on sekä törmän rinteestä että sen päältä, tasanteelta, joka on 8-9 m lammen pintaa korkeammalla tasolla. Rinteessä maa on hieman paljastunut metsäkoneen mylläyksessä ja tasanteella löydöt ovat kahdesta koekuopasta, joissa oli myös likamaata. Toinen koekuoppa on tehty matalaan painaumaan, joka hieman muistuttaa asumuspainannetta. Löytöinä paikalta on kvartsia ja palanutta luuta. Maaperä alueella on hiekkaa. Asuinpaikan laajuus on ainakin 80 x 40 m, mutta asuinpaikan ympäristö on ehjää mäntykangasmaastoa ja varsinkin etelämpänä on paljonkin lisää asuinpaikoille potentiaalista maastoa.
Vuoden 2020 inventoinnissa mahdollisen asumuspainanteen ympäristössä havaittiin kolme selvästi ihmisen tekemää rakennetta – tosin mitä ilmeisimmin historialliselta ajalta. Kyseinen hiilimiilu ja mahdolliset hiilihaudat ovat muinaisjäännöksen alakohteita.

Koirilammit 2 (1000004651) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kolin Merilänrannan koillispuolella, eteläisimmän Koirilammen ja Merilänrannan peltoalueen välisellä muinaisella kannaksella. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskoksia Kaivannonniemelle johtavan mökkitien reunasta. Maasto on hiekkaista mäntykangasta. Vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä mökkitien todettiin päällystetyn muualta tuodulla maa-aineksella, eikä uusia havaintoja tältä osin tehty. Kohteen luoteislaidalla sen sijaan havaittiin tuore maanpinnan rikkoutuma, jonka pinnassa todettiin kvartsi-iskoksia ja -kaavin.

Särkkälä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Hattusaaressa, jonne on tieyhteys Kolin suunnasta. Asuinpaikka on tien varressa Särkkälän talon kohdalla, tien itäpuolella, pienen hiekkakuopan pohjoispuolella. Paikalla olevalla hakkuuaukealla on tehty metsä-äestys ja asuinpaikkalöydöt ovat äestysvaoista. Hiekkakankaalla on useita lounaaseen laskevia muinaisrantatörmiä, joista alimman tie on leikannut. Asuinpaikka on kuitenkin tätä ylemmällä törmällä ja yksittäinen kvartsi on vielä tätäkin ylemmältä törmältä. Varsinaisen asuinpaikan korkeus lienee n. 108 m mpy. Löytöalue on tiestä n. 20 m itään ja hiekkakuopasta n. 10 m pohjoiseen. Suurin osa kvartseista löytyi yhdestä keskittymästä. Asuinpaikan laajuus on löytöjen levinnästä päätellen n. 40 x 20 m. Vuoden 2021 inventoinnissa asuinpaikka-alue todettiin umpeenkasvaneeksi, eikä uusia havaintoja tämän vuoksi tehty.

Kankaala (1000004653) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kolilta Hattusaareen johtavan tien varrella, Kankaalan talon kohdalla tien itäpuolella olevan suuren hiekkakuopan länsireunalla. Paikalta löytyi hiekkakuopan kuoritulta reunalta runsaasti kvartsia 5-10 metrin levyiseltä vyöhykkeeltä. Maaperä paikalla on hienoa hiekkaa, jossa on jonkin verran kiveä. Siellä täällä hiekassa on nähtävissä värjäytyneitä kohtia ja hiiliä. Löytöjä oli myös hiekkakuopan reunalle pusketuissa maakasoissa ja myös kivien seassa kuopan reunalla. Hiekkakuopan reunan kohdalla asuinpaikka lienee jo lähes tuhoutunut, mutta hieman alempaa on löytynyt yksi kvartsi myös ehjästä kangasmaastosta, metsäkoneen uralta. Asuinpaikan laajuus on n. 50 x 40 m.

Kaltiala (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kelvän kylän Vornassa, Kelvänjärven eteläpäässä olevan Kaltialan talon pellolla, talosta 60-100 m itäkaakkoon, talousrakennuksen lähellä. Löytöjä, kvartsikaavin ja kvartsi-iskoksia on kerätty hiesuiselta pellolta aivan pellon yläreunasta n. 50 x 20 m kokoiselta alueelta. Korkeutensa perusteella asuinpaikka on mesoliittinen.

Kaunisniemi (1000004655) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Suomunjärven länsirannalla, opastuskeskuksesta 500 m koilliseen. Paikalta on löytynyt pari kvartsia rantahiekasta. Tällä kohdalla pari metriä korkea rantatörmä on romahtanut siten, että lähelle rantaa on jäänyt matala "palle", jonka edustan kapealla vesijättövyöhykkeellä löydöt olivat. Asuinpaikka lienee laajempi kuin tämä yksittäinen löytöpiste.

Saavanniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lieksanjoen varrella, Riikolanlammen pohjoispuolella olevan Saavanniemen talon koillispuolella.
Asuinpaikalla on kaksi löytökohtaa, joista ensimmäinen on Saavanniemeen johtavan tien pohjoispuolella olevan talon vanhalla pihapellolla tai kasvimaalla, joka on ilmeisesti kulotettu kasvillisuudesta puhtaaksi. Täältä löytyi kvartsia n. 25 x 30 m kokoiselta alalta sieltä täältä paljastuneesta hiekkamaasta. Löytöalue on pari metriä korkealla muinaisrantatörmällä, joka jatkuu ehjässä kangasmaastossa löytöalueen kaakkoispuolella.
Saavanniemeen johtavalta tieltä erkaantuu kiinteistötie etelään lähellä voimalaitokselle johtavaa tietä. Tämän tien varrella, sen pohjoispuolella on vanha laikutusalue muinaisella niemellä, jossa metsän reunan yhdestä laikusta löytyi pari kvartsia soransekaisesta hiekasta.
Todennäköisesti ehjää asuinpaikkaa on kankaalla myös näiden kahden löytöalueen välillä.
Siksi kohteet on yhdistetty yhdeksi asuinpaikaksi, vaikka etäisyyttä onkin hieman yli 200 m.

Viekijoki 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen muodostaman mutkan sisäpuolella, joen etelärannalla. Asuinpaikka on korkean muinaisrantatörmän päällä olevalla vanhalla, pääosin jo sammaloituneella metsä-äestysalueella. Löytöjä on n. 20 x 10 m alueella, 3-4 m päässä törmän reunasta. Löydöt ovat kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta. Maaperä on hienoa hiekkaa ja ympäristö mäntykangasta.

Viekijoki 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen muodostaman mutkan sisäpuolella, joen länsirannalla, Savijärven ja Kannelkosken välisen tien länsipuolella. Asuinpaikka on tuoreella metsä-äestysalueella ylemmällä muinaisrantatörmällä, lähes kankaan laella. Asuinpaikkalöydöt (kvartsia ja palanutta luuta) ovat pieneltä, n. 10 x 5 m alueelta noin 50 metriä ehjän mäntymetsän reunasta ja noin viisi metriä törmän reunasta. Asuinpaikan korkeus on n. 115 m mpy eli se on yksi korkeimmalla sijaitsevista alueen asuinpaikoista.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen muodostaman mutkan sisäpuolella, Arolan talosta 340 m kaakkoon ja Jokisuun talosta 300 m lounaaseen mäntykankaalla, muinaisen niemen pohjoisosassa. Asuinpaikalta on saatu löytöjä kahdesta kohdasta, joista ensimmäinen kvartsien löytöpaikka on törmän reunalla kulkevan metsäautotien hiekkainen pinta muutaman metrin matkalla sähkölinjasta n. 30 m etelään (metsäautotie ei näy kartalla). Toinen löytökohta on ensimmäisestä n. 50 m kaakkoon oleva vanha metsänäestysalue aivan jyrkän törmän reunalla, josta on löytynyt yksi kvartsi ja palaneita kiviä 1-5 m törmän reunasta. Asuinpaikan laajuus on löytöjen perusteella ainakin 75 x 25 m, mutta ympäristön mäntykangas on aika ehjää ja asuinpaikka saattaa jatkua laajemmallekin kankaalle.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen muodostaman mutkan sisäpuolella, joen suunnasta lounaaseen työntyvän pienen suon etelärannalla muinaisrannan tasanteella muutama metri suon pinnan yläpuolella. Paikalla on tehty metsä-äestystä hieta-/hiesupohjaisella mäntykankaalla ja asuinpaikkalöydöt (kvartsia ja palanutta luuta) on saatu kohdasta, jossa äestys idän suunnassa päättyy. Äestysvaot ovat alueella jo lähes umpeenkasvaneita. Koska löytöjä on siltikin aika runsaasti, voi asuinpaikan päätellä olevan kohtalaisen runsaslöytöinen. Löytöjä oli n. 15 x 15 m alalla. Kohteesta 100 m lounaaseen on asuinpaikka Viekijoki 6.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen mutkan sisäpuolella, joen suunnasta lounaaseen työntyvän pienen suon etelärannalla, lähes suon pohjukan luona. Paikalla on tehty metsä-äestystä vaaran rinteellä, hiekkakankaalla. Rinteellä ja tasanteella on hiekan lisäksi hieman moreenikiveä. Yksi kvartsiitti-iskos (p= 7049730, i= 3629880) on löytynyt alemmalta tasanteelta pari metriä suota korkeammalta tasolta, mutta suurin osa löydöistä (kvartsia, kvartsiittia ja palanutta luuta) on ylemmältä törmältä, n. 115 m mpy korkeustasolta, vaaran lakitasanteelta. Löytöalue on ylemmällä terassilla laajuudeltaan n. 55 x 25 m.

Ahvenniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Ahvenniemen pohjoisrannalla suuntautuen lähinnä pohjoiseen ja koilliseen. Pankajärven tieltä on asuinpaikalle n. 500 m. Asuinpaikalla on kaksi löytökohtaa, jotka ovat toisistaan 100 m etäisyydellä. Löydöt on kerätty rantavedestä ja -hiekasta.
Vuonna 2013 kohteen luoteisosassa tehtiin koekaivaus. Kaikki kuivaalle maalle tehdyt koekuopat olivat löydöttömiä, mutta rantavedestä löytyi yksi kvartsi-iskos. Tutkimuksen perusteella asuinpaikka on siis ainakin osittain huuhtoutnut järveen.

Ahvenniemi 2 (1000004670) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Ahvenniemen pohjoisrannalla, Pankajärven tiestä n. 300 m itään, suuntautuen itään. Paikalta on löytynyt kvartsia rantavedestä n. 50 m matkalta noin metrin korkean rantatörmän juurelta. Paikalla on myös palaneita kiviä rykelmissä, ilmeisesti muinaisia liesiä.

Ahvenniemi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Ahvenniemen itärannalla, Pankajärven tiestä n. 1 km itään. Paikalta on löytynyt kvartsia ja yksi pii-iskos n. 100 metriä pitkältä vyöhykkeeltä itään suuntautuvalta rannalta. Taustalla on noin metrin korkea rantatörmä. Kohteen eteläosassa on mökin veneranta, jonka törmälle kuoritusta maanpinnasta on löytynyt myös joitakin kvartseja. Asuinpaikalla on siis jäljellä myös ehjää, veden kulutukselta säästynyttä osaa. Varsinaisen asuinpaikkavyöhykkeen lisäksi tähän kohteeseen on liitetty yksittäisen kvartsin löytöpaikka n. 150 m kaakkoon, joka myös on mökin venerantaa.

Ahvenniemi 4 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Ahvenniemen lounaisrannalla olevan Ahvenlahden pohjukassa, Pankajärven tiestä n. 700 m itään. Löydöt on kerätty matalalta hiekkarannalta, vesirajasta ja rantavedestä. Kuivalta ranta-alueelta ei ole löytynyt mitään, vaikka paikkaa käytetään leiri- tai nuotiopaikkana ja maanpinta on kulunut. Ilmeisesti pääosa asuinpaikasta onkin huuhtoutunut järveen. Löytöjä oli n. 60 m pitkällä vyöhykkeellä. Lisäksi tähän kohteeseen on yhdistetty yksittäisen kvartsin löytöpaikka Ahvenlammen puolella, niemenkärjen pohjoispuolella, muusta asuinpaikasta n. 75 m pohjoiseen.

Ahvenlampi 1 (1000004674) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Ahvenniemen ja mantereen välissä olevan Ahvenlammen länsirannalla. Paikalta on löytynyt kolme kvartsi-iskosta n. 200 m pitkältä rantavyöhykkeeltä, matalan mäntyä kasvavan rantatörmän alapuolelta rantahietikosta. Taustan metsämaasto on suomaista. Vaikka löytöjä on vähän, paikalla lienee ollut kivikautinen asuinpaikka, josta ainakin osa on huuhtoutunut järveen.

Ahvenlampi 2 (1000004675) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Ahvenniemen ja mantereen välisen Ahvenlammen länsirannalla, lampea ja Ahvenlahtea erottavan kapean särkän pohjoispuolella, laguunimaisen lahden pohjukassa. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskoksia kapealta rantahietikolta ja vedestä, n. 25 m matkalta. Asuinpaikan taustalla on matala rantatörmä ja mäntymetsää.

Hirviniemi 1 (1000004677) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Hirviniemessä, Löpönlahden pohjoisrannalla. Asuinpaikalla on kaksi löytöaluetta. Löytöalueista läntisempi on n. 40 metriä pitkä rantavyöhyke n. 150 m Löppöjärviltä laskevan ojansuusta koilliseen. Löydöt tältä alueelta ovat rantavedestä. Itäisellä löytöalueella löytöjä on sekä rantavedestä, että rantaa pitkin kulkevan mökkitien pinnasta, löytövyöhyke alkaa ensimmäisestä löytöalueesta n. 60 m itäkoilliseen ja jatkuu lähes 200 metriä tästä pisteestä kaakkoon. Tiheimmin löytöjä (mm. saviastian pala ja osa palaneista luista) on aivan löytöalueen itäreunassa mökkitien pinnassa, täällä havaittiin myös ilmeinen tulisija, jonka kivet olivat osittain paljastuneet tien kulutuksen johdosta. Muuallakin tien pinnalla havaittiin palaneita kiviä ja likamaata. Asuinpaikkavyöhyke ulottuu vesirajasta ainakin 40 metriä sisämaahan. On huomionarvoista, että asuinpaikka on yksi harvoja Pankajärven ehjiä, rantavoimien tuhoilta säästyneitä kivikautisia asuinpaikkoja. Lisäksi asuinpaikalta löytynyt asbestikeramiikan pala ajoittaa ainakin tietyt osat siitä varhaisen asbestikeramiikan aikaan.
Kohde tarkastettiin heinäkuussa 2013 ja sen todettiin olevan kohdekuvausta vastaavassa kunnossa. Mökkitiellä olevalla kääntöpaikalla alueen itäpäässä havaittiin kvartsi-iskoksia. Alueella havaittiin yksittäisiä palaneita kiviä, mutta ei tulisijan jäännöstä. Alueen länsipäästä tieltä havaittiin myös kvartsi-iskoksia sekä palanutta luuta.

Hirviniemi 2 (1000004679) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Hirviniemen itäpään etelärannalla. Asuinpaikalta on kerätty löytöjä rantavedestä kolmelta eri löytöpaikalta, joista läntisin on Hirviniemen talosta n. 65 m etelään, jossa liuskeiskos ja kvartseja löytyi rannalta n. 20 metrin matkalta. Keskinen löytöalue on Hirviniemen talosta n. 130 m kaakkoon ja edellisestä löytöalueesta 80 m kaakkoon. Tällä alueella kvartseja oli n. 40 metrin matkalla. Kolmas, itäisin löytöalue on niemen kärjessä, talosta 190 m itäkaakkoon ja keskisestä löytöalueesta n. 65 m itään. Kaikilla löytöalueilla rantavedessä oli myös palaneita kiviä ja taustalla oli kuiva mäntykangas, jolla hyvin todennäköisesti on myös ehjää asuinpaikkaa. Keskisen löytöalueen takana metsässä on suuri peruskartallekin merkitty miilu tai tervahauta.
Kohde tarkastettiin heinäkuussa 2013 ja se oli kohdekuvausta vastaavassa kunnossa. Lähellä niemen kärkeä havaittiin joitain palaneita kiviä ja alueella useammassa kohdassa veden alla oli noin nyrkinkokoisten kivien keskittymiä. Rantavedessä havaittiin joitakin kvartsi-iskoksia.

Hirviniemi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Hirviniemen itärannalla, Valkealahden salmen eteläpuolella. Asuinpaikkalöytöjä on kerätty pitkältä hiekkarannalta, n. 125 metrin matkalta. Löytöjä oli paitsi hiekkarannalla, myös kauempanakin vesirajasta, ainakin 5 metrin päässä vedessä. Ilmeisesti asuinpaikka on pahoin huuhtoutunut järveen; tähän viittaa sekin, että löytöpisteet ovat GPS-mittauksen mukaan n. 10 m rantaviivasta sisämaahan päin, vaikka löydöt olivat selvästi vedessä. Rannan takana oli mökkityömaita, joilla oli paljon avointa maanpintaa. Näissä ei kuitenkaan ollut lainkaan löytöjä nähtävissä.
Kohde tarkastettiin elokuussa 2013. Tarkastusajankohtana vedenpinta alkoi suoraan rantatörmän reunasta, eikä kohdekuvauksessa mainittua hiekkarantaa ollut näkyvissä. Vedenalainen hiekka oli humuskerroksen peitossa. Alueen pohjoispäässä havaittiin yksittäinen kvartsi-iskos ja eteläpäässä koordinaattipisteessä 3657525, 7033895 noin 20 rapautuneen kiven keskittymä.

Löppö (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven länsirannalla, Hirviniemen tyvessä olevalla Löpön alueella, Valkealahden etelärannalla, Pankajärven tiestä n. 300 m itään. Paikalta on löytynyt kvartsia pienen, itäkoilliseen suuntautuvan poukaman rannalta rantavedestä ja -hiekasta n. 40 metrin matkalta.

Kuikkalahti (1000004682) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven länsirannalla, varsinaisen Kuikkalahden eteläpuolella olevan lahden rannalla. Paikalla on kolme löytövyöhykettä, joilta kaikilta löytyi kvartsia rantavedestä ja -hiekasta. Suurin osa löydöistä oli veden alla, n. 5-10 m rantaviivasta ja ilmeisesti suuri osa asuinpaikasta onkin huuhtoutunut järveen. Pohjoisin löytövyöhyke on n. 10 m pitkä alue 260 m Kuikkalahdelle kurottavasta niemenkärjestä etelään. Keskinen löytöalue alkaa edellisestä n. 35 m etelään ja siinä on löytöjä n. 40 m pitkällä alueella. Keskisen ja eteläisin löytövyöhykkeen välillä on matkaa n. 55 m ja eteläinen löytövyöhyke on pituudeltaan n. 35 m.
Vuonna 2013 noin 20 m alueen pohjoispäädystä kohti kaakkoa havaittiin vedessä noin 10 metrin päässä rantatörmästä rapautuneita kiviä noin 3 m halkaisijaltaan olevalla alueella. Alueen keskisellä löytöalueella rantahiekalla ja vedessä havaittiin muutamia kvartsi-iskoksia. Eteläisellä löytövyöhykkeellä havaittiin rantatörmästä valuneita, kuumuudessa halkeilleita kiviä.

Lehtoniemi (1000004683) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Lehtoniemen etelärannalla, venerannassa ja siitä 100 m länteen ulottuvalla rantavyöhykkeellä, jolta on kerätty kvartsia hiekkarannalta. Paikalla on kerättyjen kvartsien lisäksi koko joukko huonompilaatuista, ehkä osin luontaistakin kvartsilohkaretta. Asuinpaikan taustamaasto on hieman suomaista kangasmaastoa.

Kaivotjoki (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Lehtoniemessä, Suokkolansaaren ja Lehtoniemen välisen kapean Kaivotjoen pohjoisrannalla, niemenkärjen lounais- ja kaakkoissivuilla. Paikalta löytyi asuinpaikkalöytöjä kahdelta kohdalta. Ensimmäinen löytöalue on niemen lounaissivulla, niemen kärjestä 35-70 m välillä olevalla rantavyöhykkeellä, josta löytyi kvartseja vesirajasta, kosteahkon mäntykankaan alapuolelta. Lähellä on myös kesämökin veneranta. Toinen löytöalue on niemen kaakkoissivulla, niemen kärjestä 30 m koilliseen löytyi kvartsi-iskos ja 70 m koilliseen uurrenuija. Paikalla on uurrenuijasta päätellen varhaismetallikautinen asuinpaikka.

Kuikkaniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven länsirannalla, Kuikkaniemen länsiosassa. Asuinpaikalla on kaksi löytöaluetta, joista läntisempi on niemelle johtavan tien mutkan kohdalta, tien pohjoispuolen hiekkainen leikkaus ja kuorittu pintamaa tien vieressä (vesijohtokaivanto). Kvartsia oli tällä alueella n. 30 x 10 m kokoisella alueella. Löytöalueesta n. 100 m itään on toinen löytöalue vanhalla kääntöpaikalla, josta tie nykyään kuitenkin jatkuu lähes niemenkärkeen saakka, sillä alue on rakennettu täyteen kesämökkejä. Tällä löytöalueella oli kvartsi-iskoksia n. 50 x 20 m kokoisella alueella tien posken kuoritulla alueella ja pusketuissa hiekkakasoissa. Löytöpaikalta on järven rantaan n. 50 m. Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta, jolla asuinpaikka on selvästi nykyrantaa ylemmällä muinaisrantatörmällä n. 3 m nykyistä vedenpintaa ylempänä. Tie on osittain tuhonnut asuinpaikkaa.

Kuikkaniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven länsirannalla olevassa Kuikkaniemessä, niemen keskivaiheilla jossa niemenkärkeen johtava tie nousee vähän ylemmäs mäelle. Täältä on löytynyt kvartsia ja palanutta luuta tienleikkauksesta ja maaperäkin näytti olevan värjäytynyttä. Vaikka maasto nousee, paikalla ei näy selvää muinaisrantatörmää. Löytöjä on tien itäpuolella n. 40 metrin matkalla.

Kuikkaniemi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven länsirannalla olevan Kuikkaniemen koillisrannalla, vastapäätä Metelinniemeä. Paikalta on löytynyt kaksi kvartsi-iskosta vesirajasta soraiselta hiekkarannalta. Taustalla on noin kaksi metriä korkea rantatörmä ja sen takana suopursumännikköä taustanaan kivikkoinen mäki. Huolimatta vähäisistä löydöistä paikalla lienee kivikautinen asuinpaikka.

Tursaanlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven länsirannalla, Kuikkaniemen pohjoisrannalla, Tursaanlahden etelärannalla olevan pienen soistuman länsirannalla. Paikalta löytyi kaksi kvartsi-iskosta rannalla oleville mökeille menevän tien läntisestä leikkauksesta. Paikalla on muinaisrantatörmä, ja asuinpaikka on ilmeisesti sijainnut muinoin pienen lahden rannalla. Asuinpaikkaa lienee ehjänä jäljellä mäntykankaalla, tosin tien itäpuolelle on tehty vesijohtokaivanto.

Kuikkaniementyvi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven länsirannalla, Kuikkaniemen eteläpuolella olevan Kuikkalahden pohjukan luoteispäässä soistuneen pienen lahdensopukan pohjoisrannalla. Pankajärven kylään johtavan tien itäpuolinen metsäalue on joitakin vuosia sitten metsä-äestetty ja löytöjä tuli suon reunasta 3-4 metrin päästä, osin jo soistuneista äestysvaoista. Löytöjä oli itäsuunnassa aina viimeiseen äestysuraan saakka ja tämän jälkeen on ehjää mäntykangasta Kuikkaniemen ja kivikautisen asuinpaikan Kuikkaniemi 1:n suuntaan. Mahdollisesti asuinpaikat muodostavatkin yhden kokonaisuuden. Suuri osa asuinpaikan kvartseista oli yhdessä keskittymässä kohdassa p= 7036622, i= 3656779 eli löytöalueen länsireunassa. Muuten löytöjä oli asuinpaikalla n. 60 x 20 m kokoisella alueella.

Metelinniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Metelinniemen pohjoisrannalla, 380 m niemenkärjestä luoteeseen. Asuinpaikan löydöt ovat rantaan johtavan tien pinnalta, soraisen hiekan seasta, n. 1,5 m Pankajärven pintaa ylemmältä tasolta. Samalla tasalla on myös jonkinlainen leiripaikaksi raivattu tasanne ja myös tämän tasanteen pinnalla oli jokunen kvartsi-iskos. Maasto on mäntykangasta ja asuinpaikka lienee suurimmaksi osaksi ehjä. Asuinpaikan laajuus on ainakin leiritasanteen kattava 10 x 30 m, sitten selkeä rantaterassi häviää kummassakin suunnassa.

Leipäsuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee pitkällä kankaalla, Pankajärven pohjoisrannalla, Lieksanjoen suun länsipuolella olevien soistuneiden Leipäsuon ja Takaniemenlammen pohjoispuolella. Leipäsuon halki laskee myös Toivaanjärveltä pieni Kokkojoki. Kankaan reuna nousee Leipäsuosta n. 2-4 m ja kankaan reunaa kiertää metsäpolku, jonka sieltä täältä kuluneilta hiekkaisilta pinnoilta löydöt on kerätty. Paikalla havaittiin viisi löytökohtaa, joista pohjoisin on Lahdenperään johtavan polun risteyksestä 70 m kaakkoon. Täältä löytyi muutama kvartsi-iskos pieneltä alalta. Tästä 110 m kaakkoon löytyi useampi kvartsi-iskos niin ikään pieneltä, paljastuneelta alueelta. Tästä edelleen 140-180 m kaakkoon löytyi useita kvartseja 40 m pitkältä vyöhykkeeltä. Neljännestä löytökohdasta, joka on edellisestä 60 m kaakkoon, löytyi runsas keskittymä palanutta luuta ja tästä edelleen kaakkoon 15-65 m päässä oli vielä muutamia kvartsi-iskoksia. Kyseessä on ilmeisesti lähes täysin ehjä, kuiville jääneellä kankaalla oleva laaja kivikautinen asuinpaikka. Asuinpaikan laajuus on ainakin 440 x 30 m. Törmä jatkuu vielä korkeampana kaakkoon, mutta täällä tulevat vastaan kesämökit. Yhden mökin rannasta on myös kivikautisia asuinpaikkalöytöjä (Lieksa Kohosenkoski).

Kohosenkoski (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven pohjoisrannalla, Lieksanjoen suussa olevan Kohosenkosken pohjoisrannalla, aivan Kokkoniemen tyven itäpuolella. Paikalta on kvartsi-iskoksia kesämökin uimarannalta, jyrkän törmän alapuolelta. Asuinpaikka lienee suurimmaksi osaksi tuhoutunut, vaikka ehjääkin asuinpaikkaa saattaa törmän päällä olla.

Multisärkkä 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Matkalahden itärannalla, Multisärkän länsireunalla, Matkalahden rannasta n. 60 m. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskoksia kuluneelta polun pinnalta pienen soistuneen muinaislahden etelärannalta, selvältä vanhalta rantatörmältä. Maaperä on alueella hiekkaa ja ympäristö mäntykangasta. Löytöjä oli vain pienellä alueella, mutta ehjässä maastossa ympäristössä lienee asuinpaikkaa laajemmaltikin. 140 m asuinpaikalta etelään on hiilimiilu.

Lontanlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven itärannalla, pienen Lontanlahden pohjoisrannalla, täällä olevasta kesämökistä 40-80 m pohjoiseen. Paikalta on saatu löytöjä mökkitien vierelle tehdyn pienen hiekkakuopan alapuolelta, pusketusta maasta ja itse mökkitien reunasta parista kohtaa, n. 40 metrin matkalta hiekkakuopasta itään. Alue on hienohiekkaista mäntykangasta, jolla näkyy selvästi n. 2 metriä korkea muinaisrantatörmä, jolla asuinpaikkalöydöt ovat.

Oinassalmi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven itärannalla, Oinasvaaran eteläpuolella, Pankajärven Oinassalmen ja pienen Lietelammen välisen kannaksen etelä- ja pohjoispuolella. Asuinpaikalla on kolme löytöaluetta, joista pohjoisin on Oinassalmen koillispuolella, Lietelammelta laskevan pienen puron länsipuolella. Löytöalue alkaa n. 40 m puronsuusta länteen ja jatkuu 40 metrin pituisena vyöhykkeenä. Löydöt on kerätty rantavedestä soran seasta. Toinen löytöalue on 150 metriä pitkä vyöhyke Oinassalmen kaakkoisrannalla, alkaen n. 55 m ensimmäisen löytöalueen eteläisimmästä löydöstä. Löytöjä on löytövyöhykkeen pohjoisosassa rantahiekassa ja -vedessä, mutta etelämpänä myös rantatörmässä, joka viittaa siihen, että asuinpaikkaa on rantatörmällä myös ehjänä. Kolmas löytöalue alkaa keskimmäisen eteläpäästä n. 100 m päässä ja tämä löytövyöhyke on pituudeltaan n. 160 m. Tällä löytöalueella löytöjä on sekä rantahiekasta että rantatörmästä, joten täälläkin ehjää asuinpaikkaa lienee. Kaikkinensa Oinassalmen asuinpaikka on varsin laaja ja löytöjä on puoli kilometriä pitkällä rantavyöhykkeellä. Asuinpaikan arvoa lisää se, että se on ainakin osittain ehjä.

Oinassalmi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven itärannalla, Oinasvaaran ja Utriaisenniemen eteläpuolella olevan kesämökkikeskittymän eteläosan rannalla, etelästä laskettuna kolmannen mökin venerannassa. Asuinpaikka on Oinassalmen pohjoispuolella. Paikalta on löytynyt rantatörmästä kvartsia ja palanutta luuta kesämökin laiturille johtavien puuportaiden pohjoispuolelta muutamien metrien matkalta. Ilmeisesti asuinpaikka on laajempikin, mutta maata on paljastunut vain pienellä matkalla. Törmä on pari metriä järven pintaa ylempänä. Taustamaasto on kesämökin piha- ja ranta-aluetta, sekapuumetsää.

Lieteniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven itärannalla, Ukonvaaran länsipuolella lounaaseen pistävällä Lieteniemellä. Varsinainen asuinpaikka-alue on niemen etelärannalla, jossa n. 1,5 m korkeasta törmästä on sortunut jonkin verran hiekkaa ja siinä on löytöjä (kvartsia ja palanutta luuta) sekä palaneita kiviä. Itse niemen tasanteellakin on kvartseja sammaloituneen maan pinnalla tästä törmästä muutama metri pohjoiseen. Löytöjä on yhteensä n. 30 x 30 metrin alueella. Lisäksi niemen pohjoisrannalta, rantahiekasta on yksi pala palanutta luuta. Asuinpaikka lienee siis osittain niemellä ehjänä jäljellä.

Reitsanvaara 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven pohjoisosaan laskevan Lieksanjoen itärannalla, Reitsanlammen koillisrannalla, Mäkrävaaraan johtavan tien varrella. Lammen rantatörmällä, kohdassa (p= 7041326, i= 3656423) on pieni painanne törmän reunasta n. 8 m, polun ja törmän välissä. Painanteen mitat ovat n. 4 x 3 m. Yhdestä koekuopasta on löytynyt pieni kvartsi ja yhdestä vähän hiiliä. On kuitenkin epävarmaa onko kyseessä asumuspainanne. Mäkrävaaraan johtavan tien varresta on löytynyt muutama kvartsikimpale ja yksi selvä iskos, kimpaleet tien itäpenkasta ja iskos länsipenkasta kohdassa jossa tie leikkaa vanhan rantatörmän.

Reitsanvaara 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärveen laskevan Lieksanjoen itärannalla, Reitsanvaaran etelärinteellä, Reitsanlammen Lieksanjoesta erottavan kapean niemen tyvestä n. 150 m kaakkoon, Mäkrävaaraan johtavan tien itäpuolella. Paikalla on tehty aukkohakkuu ja hiekkainen maapohja on äestetty. Noin seitsemän metriä tiestä on löytynyt joukko kvartsi-iskoksia neliömetrin alueelta, lähimpää tietä olevasta äestysvaosta. Löytöpaikka on n. 3 metriä joen pinnan yläpuolella ja välissä on muinaisrantatörmä.

Kellolampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven ja Kuoringan välisellä Jaamankankaan alueella, Pahakala-järven ja pienen Kellolammen välisellä kannaksella. Alue on hiekkamaastoa, laikutettua mäntykangasta. Asuinpaikka on Kellolammen rannalla, kahden kukkulan välisessä laaksossa. Asuinpaikkalöytöjä (KM 35494:1-5) on poimittu metsälaikuista noin 20 x 20 m kokoiselta alueelta. Löytöalue on lähempänä pohjoisemman kuin eteläisemmän kukkulan reunaa, lähes Kellolammen pari metriä korkeassa törmässä. Lisäksi yksi kvartsimöhkäle on löytynyt noin 20 m varsinaisesta löytöalueesta etelään ison siirtolohkareen vierestä.

Hattulampi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärveen laskevan Lieksanjoen itärannalla, pienen Hattulammen etelärannalla metsä-äestysalueella. Paikalta on löytynyt äestysalueen läntisimmästä vaosta yksi iso kvartsi-iskos ja hiottu, ilmeisesti kloriittinen esineen teelmä. Löytöpaikalta on Lieksanjoelle n. 70 m ja Hattulampeen n. 20 m. Joen rantaa ei ole äestetty vaan paikalla on komea mäntymetsä, mahdollisesti asuinpaikkaa onkin ehjällä kankaalla. Maaperä on hienoa hiekkaa.

Hattulampi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärveen laskevan Lieksanjoen itärannalla, pienestä Hattulammesta etelään, Ylimmäisen Maurunlammen pohjoispuolella olevan suon pohjoisrannalla. Alue on metsä-äestetty ja löydöt on kerätty äestysvaoista hiekasta. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskoksia pieneltä alalta n. 10 m suon reunasta kolmanneksi reunimmaisesta äestysvaosta. Täällä on havaittu myös palaneita kiviä. Asuinpaikka on noin metrin suon pinnan yläpuolella. Tällä paikalla, kuten muuallakin pohjoisella Pankajärvellä, erottuu löytöpaikkaa vielä n. 1,5 m korkeampi muinaisrantatörmä, jolta ei kuitenkaan ole löytöjä.

Törisevänvirta 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven pohjoispäässä, rannan vesijätöllä pienen lähes umpeenkasvaneen lahden suulla, sen länsipuolella. Tässä on useita metrejä leveä hiekkainen vesijättö ja taustalla on matala mäntykangas. Löytöjä on saatu sekä vesijätöltä että heti matalan huuhtoutuneen törmän alta, joten asuinpaikkaa saattaa olla törmällä jonkin verran ehjänäkin. Kvartsia on löydetty niemenkärjestä alkaen n. 20 metrin matkalla.
Kohde tarkastettiin heinäkuussa 2013. Kohde oli kohdekuvausta vastaavassa kunnossa. Muutamia kvartsi-iskoksia havaittiin huuhtoutuneen törmän alla sekä hiekassa veden alla.
Kohteesta noin 100 metriä luoteeseen, koordinaattipisteessä 3666282, 7036585 havaittiin yksi yksittäinen kvartsi-iskos.

Törisevänvirta 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven pohjoisosassa, Törisevänvirran suussa, järven itärannalla olevan kesämökkialueen hiekkarannalla. Paikalta on kerätty löytöjä n. 60 x 25 m kokoiselta alueelta hienosta valkeasta hiekasta n. 5 metriä vesirajasta. Rannalla on myös palaneita kiviä. Löytöjen taustalla on kaunis, ja mökeistä huolimatta ehjä mäntykangas, joten asuinpaikkaa saattaa hyvin olla kankaalla ehjänäkin.

Törisevänvirta 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärvestä laskevan Naarajoen itärannalla, Törisevänvirran pohjoispuolella. Asuinpaikalta on löytynyt kaksi kvartsi-iskosta törmästä sortuneesta hiekasta ja vesijätöltä. Rantatörmä on tässä kohdassa matala, taustalla kasvaa mäntyä, aluskasvillisuutena suopursua ja variksenmarjoja. Törmän juuressa on myös tulisijojen jäännöksiä. Asuinpaikka lienee pääasiassa ehjänä törmällä, koska löytöjä ei paikalla ollut sen enempää.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärvestä laskevan Naarajoen itärannalla, Törisevänvirrasta n. 600 m luoteeseen. Paikalta on löytynyt muutama iso kvartsiydin ja -iskos muutaman neliömetrin alalta vesijätöltä. Taustalla on pari metriä korkea törmä ja sekapuista kangasmaastoa. Vähän taempana on kesämökki. Asuinpaikkaa saattaa olla ehjänä taustan törmällä. Löydöistä pohjoiseen maasto muuttuu soiseksi ja rannat kivisiksi.

Junginniemen vastaranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven pohjoisosassa, järven länsirannalla vastapäätä Junginniemeä järven itärannalla. Paikalta on löytynyt kaksi kvartsi-iskosta vesijätöltä, rannan akkumulaatiovyöhykkeestä. Taustalla on kosteahko mäntykangas ja uusia mökkitontteja. Asuinpaikka saattaa olla pääosin tuhoutunut.

Löttöpuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven keskiosassa, järven länsirannalla, Löttöpuron suun pohjoispuolella olevalla laajalla vesijättöalueella. Löytöalueen taustalla on kosteahko taimikkokangas, joka pian nousee matalaksi harjuksi. Löydöt ovat kvartsi-iskoksia ja löytöalueen laajuus on noin 70 x 20 m. Asuinpaikka saattaa olla suurimmaksi osaksi tuhoutunut.

Heinäniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven keskiosassa, Ruunaantieltä 1,1 km kaakkoon, järven länsirannalla. Asuinpaikkalöydöt (kvartsia ja palanutta luuta) on saatu talteen noin metrin korkean rantatörmän alapuolelta eroosiorannalta niemen kaakkoisrannalta. Niemellä on kesämökki ja omistaja on antanut niemelle nimen "Heinäniemi". Rannalla on löytöjen lisäksi myös palaneita kiviä. Löytöalue on n. 15 x 10 m. Asuinpaikka lienee ainakin osittain tuhoutunut.

Naarajärven itäranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven itärannalla, Munkinvaaraan johtavan tien länsipuolella, alkaen 230 m Ruunaantien eteläpuolelta ja jatkuen siitä 320 m vyöhykkeenä järven rannalla. Asuinpaikalla on useita löytöalueita, joista pohjoisimmalla on runsaiten löytöjä n. 40 x 20 m kokoisella alueella laajalla vesijätöllä keskittyen vyöhykkeelle n. 5 m rantatörmästä ja saman verran vesirajasta. Paikalla on myös runsaasti palaneita kiviä ja myös selviä liesikehiä. Löytöalueelta löytyi kvartsia ja kivilajitaltan kantaosa. Löytöalueen jälkeen etelän suunnassa on kivikkoa, mutta n. 25 m jälkeen on löytynyt suuri kvartsiydin ja tästä 10 m eteenpäin pari liesikehää. Liesikehistä 50 m kaakkoon, vähän rannemmasta, heti törmän juurelta on löytynyt kvartsi-iskos ja samassa paikassa on myös palaneita kiviä. Seuraava löytöalue on vasta 120 m etelään, josta on löytynyt muutama kvartsi ja pala luuta sekä runsaasti palaneita kiviä pieneltä niemekkeeltä n. 25 x 15 m alueelta. Eteläisin löytö on yksittäinen kvartsi n. 50 m kaakkoon em. löytöalueesta. Kaikkiaan asuinpaikkavyöhyke on pituudeltaan n. 320 m ja ilmeisesti ainakin osin tuhoutunut rantavoimien myllerryksessä. Joissakin osissa on kuitenkin viitteitä siitä, että jotakin on saattanut rantatörmällä säilyäkin.
Paikka tarkastettiin vuoden 2010 inventoinnissa. Veden pinta oli korkeammalla kuin edellisen inventoinnin aikaan, joten löytövyöhyke oli veden alla. Rantahiekassa tai tieleikkauksissa ei näkynyt merkkejä muinaisjäännöksestä.

Siikalahti (1000004740) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven itärannalla, Siikalahden pohjoispuolella olevan niemen länsipuolella, matalalla rannalla. Paikalta on löytynyt kvartsia rannan vesijätöltä n. 100 x 20 m alueelta. Asuinpaikan taustalla on suopursu-männikkökangas matalan rantatörmän päällä, jossa on mahdollisesti ehjääkin asuinpaikkaa jäljellä. Paikalta on vain vähän löytöjä, mutta rannalla on myös palaneita kiviä.
Kesän 2010 kulttuuriperintöinventoinnissa kohde tarkastettiin. Vesi oli inventointihetkellä normaalikorkeudessaan, joten vesijättömaa, jolta Pesonen oli löytöjä tehnyt oli nyt veden alla. Suopursumännikkökankaalle, joka on löytöpaikan taustalla, ei inventoinnissa tehty koekuoppia.

Saunalahti (1000004741) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven eteläpään itärannalla olevan Saunalahden luoteisrannalla vanhan talon venerannan liepeillä. Paikalta löytyi hiekkarannalta ja vesijättömaalta kvartsia ja palaneita kiviä. Taustalla on talon pihamaata ja sekapuumetsää matalalla rantatörmällä. Yksi kvartsi löytyi myös Saunalahden luoteispuolelta, varsinaisen järven rannalta kohdasta p= 7034217, i= 3668065 rantaa pitkin n. 65 m varsinaisesta asuinpaikasta. Asuinpaikkaa saattaa olla ehjänä rantamaastossa.

Naarasalmi E (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven ja Rekusenjärven välisen Naarasalmen itärannalla olevan kesämökin rannassa. Mökistä n. 60 m luoteeseen rannalta on löytynyt yksittäinen palanut luu, mutta varsinainen löytöalue on mökin lounaispuolella, jossa löytöjä on kerätty n. 25 x 15 m alueelta. Löytöjä on ollut erityisesti laiturin eteläpuolella erttäin runsaasti. Löytöinä saatiin kvartsia ja vedessä kuluneita liuske-esineitä ja niiden katkelmia. Löytöalueen taustalla on matala rantatörmä ja sekametsää. Asuinpaikasta saattaa olla törmällä jotakin jäljellä ehjänäkin.

Naarasalmi W (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven ja Rekusenjärven välissä olevan Naarasalmen länsirannalla, lähes Rekusenjärven puolella. Paikalta on löytynyt muutama kvartsi-iskos rannan vesijättövyöhykkeeltä 10 metrin päässä nykyisestä rantatörmästä. Rannalla on myös joitakin palaneita kiviä. Asuinpaikka lienee lähes kokonaan tuhoutunut. Naarasalmi lienee ruopattu, sillä jyrkänparras on varsin selvä salmen kohdalla ja itse salmen kohdalla näyttää siltä, että rannalla olisi ruoppausjätettä.

Saunasalmi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rekusenjärven itärannalla, lähellä Naarajärveen laskevan Naarasalmen suuta, järven laajalla vesijättöhiekalla. Löytöalue on aivan vesirajassa alueella, joka lienee normaalisti täysin veden alla nykyisestä rantatörmästä 10 m päässä. Löytöjä oli n. 15 x 10 m alueella runsaasti, ja kaikkia kvartseja ei edes kerätty talteen. Ranta on mökin/kesäasumuksen venerantaa. Asuinpaikka lienee lähes kokonaan tuhoutunut.

Naarakoski (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lieksanjoen Naarakosken ja Käpykosken välisen suvannon länsirannalla. Asuinpaikkalöydöt on saatu rantakivikosta muutaman neliömetrin alueelta, josta kaikki hienoaines on ilmeisesti huuhtoutunut jokeen. Mäntykankaalla törmän päällä saattaa tosin olla ehjääkin asuinpaikkaa. Ilmeisesti kyseessä on kuitenkin paikalla ollut lyhytaikainen ja pienialainen kvartsiniskentäpaikka.

Mukalampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Mukajoen (Lieksanjoki) itärannalla olevan Mukalammen itärannalla vanhalla rantapenkereellä, lammen rantaan tulevan metsäautotien eteläpuolella. Alueella on tehty aukkohakkuu ja metsä-äestys, jonka vaoista löytöjä on saatu. Pohjoisimmat löydöt (kiviesineen katkelma, kvartsi-iskos) ovat löytyneet 80 m tiestä etelään, aivan vanhasta rantapenkasta ja eteläisemmät löydöt 160-220 m tiestä etelään Mukalammen rantasuon ja pienen lampiputuran väliseltä kannakselta sekä pienen lammen suorannalta, jossa on myös palaneita kiviä. Asuinpaikan laajuus on löytöjen perusteella n. 170 x 30 m. Lähellä Mukalammen rantaan johtavaa tietä on tervahauta tai hiilimiilu ehjällä mäntykankaalla.

Pussilanvaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Toivaanjärven pohjoispäässä, soistuneen muinaisen lahden länsirannalla Pussilanvaarasta länteen ja Toivaanjärven länsirannalle kääntyvän metsäautotien haarasta 160-360 m luoteeseen metsä-äestetyllä hakkuuaukealla. Äestyksessä on suon reunan muinaisrantatörmällä kahdessa kohdassa selvä muinainen liesikiveys (p= 7043417, i= 3651777 ja p= 7043438, i= 3651774) muuten kivettömällä hiekkakankaalla. Löytöjä (kvartsi-iskoksia) on tullut näistä liesistä lähes 100 m pohjoisluoteeseen matalan törmän päältä pienestä keskittymästä (p= 7043513, i= 3651728). Lisäksi ylemmältä nousevan vaaran hieman kiviseltä rinteeltä on löytynyti iso kvartsikimpale, jota ei ole otettu talteen (p= 7043546, i= 3651628). Tämän kimpaleen ympärillä ei ole näkynyt iskoksia. Asuinpaikka-alueeseen lienee luettava kaikki em. havainnot, joten asuinpaikan laajuus on n. 220 x 40 m.

Alimmaisen Päälammenjoki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Toivaanjärven pohjoisosaan Alimmaiselta Päälammelta laskevan joen suun länsipuolella, Toivaanjärven rannalla, joen suusta n. 60 m lounaaseen. Paikalta on löytynyt tien pohjoisesta leikkauksesta kivetty tulisija, jonka ympärillä on runsaasti palanutta luuta. Maaperä on paikalla hiekkaa ja ympäristö mäntykangasta. Muuta ei hiekkaisesta tien leikkauksesta ole löytynyt, joten asuinpaikan laajuudeksi lienee määriteltävissä vain ehkä 10 x 10 m vaikka ehjällä kankaalla voi hyvin laajemminkin asuinpaikkaa olla. Joessa on majavan pato.

Kokkokangas 2 (1000004750) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Toivaanjärven eteläosassa, järven itärannalla, Kokkokankaan harjun länsipäässä. Itse Kokkokangas on lähes kokonaan ajettu hiekaksi, mutta järven ranta-alue on säästynyt hiekanotolta. Entuudestaan tunnetaan Kokkokankaan asuinpaikka kankaan länsipäässä olevan kesämökin tuntumasta. Kokkokankaalta löytyi kivikautisia asuinpaikkalöytöjä useasta kohdasta, joista keskeisin lienee pohjoisin löytöalue, jolta on löytynyt kvartsia ja palanutta luuta rantatörmän päällä kulkevan tien pinnasta ja kuluneesta korkeasta rantatörmästä. Löytöpaikalla tiessä on kääntöympyrä ja löytöjä on koko ympyrän alueella ja tämän alapuolella rantatörmässä. Löytöalueen laajuus on noin 25 x 20 m. Ensimmäisestä löytöalueesta 80 m kaakkoon on toinen löytöalue, jossa n. 10 metrin päässä törmän reunasta kulkevan tien pinnalta on kerätty kvartseja n. 25 m pitkältä matkalta. Näiden kahden varsinaisen löytöalueen lisäksi on löytynyt kaksi yksittäistä kvartsia, toinen jälkimmäisen löytöalueen kaakkoispuolella olevalle hiekkakuopalle johtavalta tieltä, kohdasta p= 7040744, i= 3653558 ja toinen järven eteläpäässä olevalle mökille johtavalta tieltä, kohdasta p= 7040660, i= 3653513.

Nukkiniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sauvonjärven Nukkiniemen koillisrannalla metsänäestysalueella. Asuinpaikalta on löytynyt runsas keskittymä kvartsia, kivilaji-iskoksia ja esineen katkelma sekä palanutta luuta pieneltä, muutaman neliön alalta äestysvaoista korkeahkolla muinaisrantatörmällä. Törmän päällisen korkeus on noin neljä metriä Sauvonjärven pinnan yläpuolella. Löytökeskittymän etäisyys on noin neljä metriä törmän reunasta. Maaperä alueella on hiekkaa. Löytöalue on viimeisissä äestysvaoissa ennen pohjoisen suunnassa alkavaa ehjää, harvaa mäntymetsää. Alueella on myös palaneita kiviä rantatörmällä n. 15 x 10 m alueella. Lisäksi palaneita kiviä on havaittu erillisenä keskittymänä varsinaisesta löytöalueesta 80 m itään.

Pohjanlahti (1000004752) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Nurmijärven Pohjanlahden itärannalla, Alakylään johtavan tien varrella olevalla hiekkakumpareella, joka lienee muinainen saari. Löytöjä (kvartsia ja palanutta luuta) on kerätty hiekasta metsä-äestysalueen järven puoleiselta reunalta, törmältä aina 20 metriä sisämaahan päin n. 45 x 20 m kokoiselta alueelta. Löytöjen lisäksi paikalla on palaneita kiviä. Asuinpaikka näyttää rajautuvan aika tarkasti mainitulle alueelle, sillä äestysalue kattaa koko laajan kumpareen eikä muualta ole löytynyt yhtä kvartsi-iskosta lukuunottamatta muuta esihistoriaan viittaavaa. Mainitun kvartsin löytöpaikka on muusta alueesta n. 90 m etelämpänä.

Pitkäniemi (1000004753) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puuruunjärven pohjoisosassa, luoteeseen suuntautuvan Pitkäniemen lounaisrannalla, Pitkälahden vanhalla rantatörmällä. Asuinpaikkaa vastapäätä on entinen pieni saari, joka on soistunut kiinni mantereeseen. Alueella on tehty aukkohakkuu ja hiekkainen maapohja on äestetty. Asuinpaikkalöytöjä (kvartsia ja palanutta luuta) on löytynyt n. 55 x 20 m alueelta 3-4 m korkean rantatörmän päältä. Sekä niemenkärjessä, tyvessä että aivan asuinpaikan vieressä on panssariesteitä.

Kellolahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puuruunjärven Kellolahden etelärannalla, Hymmän ja Puuruunjärven välisellä kannaksella. Alueelle on tehty metsä-äestys ja rantatörmän päältä on löytynyt pari kvartsi-iskosta äestysvaoista ja kankaan halki tulevan juoksuhaudan leikkauksesta, jossa on myös palaneita kiviä. Alueen maaperä on hiekkaa. Asuinpaikan laajuus lienee vähintään 10 x 10 m.
Kohde tarkastettiin elokuussa 2013. Juoksuhaudan leikkauksessa ja alueen poikki kulkevan polun pinnassa havaittiin palanutta luuta. Alueella oli näkyvillä myös palaneita kiviä ja yksi kvartsi-iskos.

Rajala (1000004756) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puuruunjärven pohjoispäässä, Rajalan talosta 350-400 m itäkaakkoon jyrkän ja korkean (5-6 m) rantatörmän päällä. Rannalle tulevan tien eteläpuolella on tehty metsä-äestystä hakkuuaukealla ja näistä vaoista on löydetty kvartsia ja palanutta luuta koko äestetyn alan eli n. 70 m pituudelta. Erityisesti löytöjä on äestysalueen eteläpään kuudessa törmää lähimmässä olevassa vaossa eli noin 15 metrin leveydellä. Löytöalueella on tasaisesti myös palaneita kiviä. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa. Asuinpaikka jatkunee äestyksestä etelään ehjällä mäntykankaalla. Rannalle tulevasta tiestä n. 10 m pohjoiseen ehjällä mäntykankaalla on muutama metrin päässä törmästä hieman epäselvästi erottuva asumuspainanne, kooltaan n. 6 x 8 m. Painanteeseen tehdyissä kahdessa koekuopassa on havaittu molemmissa 15 cm paksu tummanruskea likamaa heti turpeen alla ja toisesta kuopasta on löytynyt myös pari palaneen luun hippua. Rannalle tulevan tien eteläpuolella on halkaisijaltaan noin neljä metriä oleva hiilimiilu tai tervahauta rantatörmällä.
Kohde tarkastettiin elokuussa 2013. Hiekkatiellä ja alueen itäpäässä kahdessa lähimpänä rantatörmää olevassa äestysvaossa, jotka nyt ovat metsäkoneen ajourana, havaittiin kvartsi-iskoksia. Koordinaattipisteessä 3651668, 7051684 on 5.5 metriä halkaisijaltaan oleva, noin 0.5 metriä syvä maakuoppa. Kuoppa on ilmeisesti muinaisjäännöstösrekisterin kohdekuvauksessa mainittu hiilimiilu tai tervahauta. Kuopan keskelle tehtiin kairaus. Kairausnäytteessä kuntan alla on noin 10 cm kokoinen tumma hikansekainen maakerros, jossa ei kuitenkaan havaittu hiilenpaloja. Tumman kerroksen alla on huuhtoutumiskerrosta. Kuopan reunalle tehtiin toinen kairaus, jonka näytteessä ei ollut pinnassa tummaa kerrosta. Rinteessä hieman ylempänä on sotahistoriallisia kohteita ja kuoppa saattaa liittyä sotahistoriaan.
Koordinaattipisteessä 3651640, 7051697 on epäselvä kuoppa, joka on tulkittu asumuspainanteeksi huuhtoutumiskerroksen puuttumisesta huolimatta. On mahdollista, että molemmat kivikautisen asuinpaikan alueella olevat kuopat kuuluvat ylempänä rinteessä olevaan sotahistorialliseen kohteeseen.

Ylipäänlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Suuri-Onkamon eteläpäädyssä, Ylipäänlahden länsipuolella, hiekkaisella kankaalla, jossa muinaiset rantaterassit erottuvat suhteellisen selvinä. Ylipäänlahden kohteen lounaispuolella alkaa soistunut alue, jonka länsipuolella puolestaan kohoaa Piransärkät-niminen harju.
Ylipäänlahden kivikautisen asuinpaikat ylimmät löydöt (varhaista asbestikeramiikkaa) on tavattu aluetta halkovan hiekkatien leikkauksesta. Hieman lännempää ja maastossa alempana on viisi asumuspainannetta muutamien kymmenten metrien päässä toisistaan. Asumuspainanteet ovat kooltaan 4 - 8 x 4 - 4,5 m ja syvyydeltään 15-40 cm. Painanteet sijaitsevat kahden mökkitien välissä.
Tarkastuksessa vuonna 2018 pystyttiin paikantamaan kolme asumuspainannetta. Sähkölinjoille tehdyissä koekuopissa ei havaittu muinaisjäännöstä. Saviastian palaset löytyivät pintamaasta.

Haso Pitkälampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Hasossa, Suuri-Onkamon etelärannalla, Piransärkät-nimisen harjun itäpuolella. Paikalta on löytynyt kaksi selvähköä asuinpainannetta Piransärkkien itäpuolta halkovan hiekkatien ja Pitkälammen väliseltä alueelta. Maasto on kohteen tuntumassa kuusikkoa, maaperä on kivikkoisempaa kuin harjun pohjoispää, jolta tunnetaan useita kivikautisia asuinpaikkoja.
Painanne 1 sijaitsee joitakin kymmeniä metrejä hiekkatien eteläpuolella, selvänä erottuvan
muinaisrannan terassilla. Painanne on pitkittäin rantaan päin. Kooltaan painanne on 7 x 5 m ja se on noin 40-50 cm syvä. Keskellä painannetta kasvaa nuori kuusi. Painanne 2 sijaitsee tästä noin 80 m lounaaseen soistuvan pikku lammen etelärannalla. Se on muodoltaan lähes pyöreä, noin 5 x 4 m halkaisijaltaan ja noin 40 cm syvä.

Kivikautinen; Kohde sijaitsee Suuri-Onkamon eteläpäässä, Ylipäänlahden etelä- ja länsipuolella kulkevan
hiekkatien varrella. Matkaa Ylipäänlahden eteläreunaan löytötienoolta on hieman toista sataa metriä. Asuinpaikkalöytöjä, varhaista asbestikeramiikkaa (KM 34605) on poimittu tieleikkauksesta ainakin kolmesta pesäkkeestä. Löytökohdalla rinne viettää loivasti kohti pohjoista, ja löytöalue päättyy noin 83 metrin paikkeilla näkyvälle vanhalle rantamuodostumalle. Paikalla kasvaa komea männikkö, maaperä on hiekkainen. Tienleikkauksessa näkyy selvä podsolimaannos, jonka rikastuneessa kerroksessa voi havaita runsaasti hiiliä. Löytötienoon ympäristöstä metsän puolelta ei havaittu muita merkkejä kivikautisesta asutuksesta.

Piilolahti 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Suuri-Onkamon Hasonselän muinaisella etelärannalla, Jouhkolan Hasossa.
Aikoinaan Onkamojärvet ovat kuuluneet Suur-Saimaaseen. Kohde on Piransärkät-nimisen
harjumuodostelman länsipuolella, Piilolahden talosta noin 200 metriä pohjoiseen, aivan Piilolahden kivikautisen asuinpaikan (848 01 0011) alapuolella, joitakin metrejä etelään asumuspainanteista.
Piilolahti 2:n kohde on suurehko hiilimiilu.

Kaivanto (1000004890) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee aivan Tohmajärven ja Rääkkylän kuntien rajalla, Sintsin harjujakson itäpäässä, Pieni-Onkamon Ketvenenlahden pohjukassa, Kostamonsärkästä länteen. Löydöt on poimittu noin 20 metrin matkalta hiekkatieltä, joka lännessä päättyy Ketvenenlahteen. Löydöt (KM 34606) ovat kvartsi-iskoksia, joista yksi on mahdollisesti kaavin. Tie, jolta löydöt on poimittu, on kovaksi tamppaantunut ja sen pientareet ovat umpeen kasvaneet. Aivan tien pohjoispuolella kulkee selvä terassi noin 80 metrin korkeuskäyrän tuntumassa.Terassin ja harjun väliin jää kapea kannas, jolla Kaivannon löytöalue sijaitsee. Maasto kohteessa on lehtomaista, maaperä on sorainen.

Kattilakoski (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Yksittäinen pyyntikuoppa sijaitsee Jänisjoen rannalla, lähellä Tohmajärven ja Kiihtelysvaaran kuntien välistä rajaa, Kattilakosken kaakkoispuolisella rannalla. Matkaa Kattilakoskelle on noin 250 metriä. Kuoppa sijaitsee jokitörmän päällä kulkevan kärrypolun vieressä, noin 20 metrin päässä jokirannasta. Maasto on sekametsää, maaperä on suhteellisen hienoa hiekkaa. Pyyntikuoppa on selkeärajainen, mitoiltaan 5 x 2,5 m ja syvyydeltään noin 1 m. Kuoppa saattaa olla historialliselta ajalta, se on tosin täysin sammaloitunut, mutta maannostuminen näyttäisi olevan hieman sekainen.

Onnela (1000004892) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Sääperin järven länsipäässä, Onnelan talosta noin 100 m koilliseen olevalla peltoalueella. Löytöalue on laaja ja koko löytöalue asettuu 75-80 mpy väliselle loivaterassiselle rinteelle. Pellon takana maasto nousee jyrkästi ja muuttuu hyvin kivikkoiseksi ja kallioiseksi. Itse löytöalue on maaperältään hiekkainen, mutta alempana, kohti Sääperiä pelto käy savisemmaksi. Kohde on yksi pienen Sääperin (halkaisijaltaan laajimmillaan noin 2 km) kahdestatoista kivikautisesta kohteesta.
Pellolta yläosasta poimittiin lisäksi talteen historiallisen ajan materiaalia: karjalaista
keramiikkaa (1000-1700 luku) sekä sulanutta lasia.

Kivikautinen; Kohde sijaitsee Sääperi-järven pohjoispuolella, Anttilan talon eteläpuolisella
pellolla, loivassa rinteessä, muinaisen rantatörmän päällä. Sääperiin laskeva pieni puro jää asuinpaikka-alueen länsipuolelle. Löytöalue on noin 70 metriä pitkä ja kymmenkunta metriä leveä vyöhyke, hieman 75 metrin korkeuskäyrän alapuolella. Löytöalueen koillispuolella, noin 150 metrin päässä, 80 metrin käyrän tuntumassa, kohoaa kallioinen mäen rinne, joka kasvaa komeata männikköä.

Ilomäki (1000004899) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Sääperi-järven lounaispuolella, järvestä noin 1 km länteen, Jänisjoen rannasta noin 0,4 km länteen. Koko löytöalue sijaitsee Ilomäen hiekkaisen pellon alarinteessä, joka vaikuttaa vanhan rantaterassin alarinteeltä. Pellon maaperä on huomattavasti hiekkaisempaa kuin Sääperin alueen muiden asuinpaikkakohteiden kohdalla. Löytöjen ydinalue sijaitsee Ilomäen talosta noin 120 m koilliseen. Löytöalue jatkunee pohjoista kohden, mutta inventointihetkellä tämä alue oli nurmella. Löytöjä tehtiin useista eri pesäkkeistä.
Kohde vaikuttaa hyvin samankaltaiselta kuin muutkin Sääperin ympäristön kivikautisista kohteista, mm. kivi- ja varhaismetallikautista keramiikkaa ei ole löytynyt.

Räykynvaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee rajavyöhykkeellä, valtakunnan rajasta vajaa 500 m länteen, Räykynvaaran lounaiskulmassa. Matkaa Sääperi-järvelle on noin 2 km ja lähimmille kivikautisille
kohteille, Ilomäelle (12) ja Notkolaan (14) noin kilometri. Löytöalue on peltoa, jonka takana idässä kohoaa kivikkoinen vaara aina yli sadan metrin korkeuteen mpy.
Löytöalue on noin 250 m pitkä, kapeahko vyöhyke Räykynvaaran lounaisnurkassa. Muinainen rantaterassi erottuu alueella selvästi, asuinpaikkalöydöt sijaitsivat tämän terassin
alarinteellä. Maaperä alueella oli hiekkaa. Räykynvaaran kohde on löytöjensä puolesta Sääperin rikkaimpia ja monipuolisimpia kohteita.
Suurin osa löydöistä poimittiin alueen pohjoisosasta, jota voidaan pitää asuinpaikan ydinalueena. Löydöistä voi mainita kappaleen hiotusta kiviesineestä, mahdollisesti tuurasta, sekä piisäleen. Nämä viittaavat mesoliittisen kivikauden asutukseen.

Notkola (1000004901) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee rajavyöhykkeellä, noin 150 m länteen Jänisjoen rannasta,
jossa valtakunnan raja kulkee. Matkaa Sääperin järvelle pohjoisessa on pari kilometriä. Löytöalue on hiekkaisella pellolla, joka laskee loivasti kohti Jänisjoen rantaa. Löytöjä on poimittu talteen kolmesta keskittymästä.
Metsäsaarekkeen kaakkoispään löytökorkeus, noin 70-71 m mpy, sijoittuu rinteen alaosaan. Pohjoisemman löytöalueen korkeus on hädin tuskin 70 mpy, mutta asuinpaikka jatkunee hieman metsikön puolelle. Intensiivisin löytökeskittymä sijaitsee metsäsaarekkeen kaakkoispäässä. Kohteen alaraja lienee 70 mpy tuntumassa, asutuksen ylisimmät osat jatkunevat metsän puolelle.

Lähteelä (1000004902) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sääperi-järven lounaisnurkassa, Jänisjoesta noin 0,6 km länteen. Löydöt on poimittu pellon loivasta rinteestä, välittömästi 75 metrin korkeuskäyrän, Lähteelän talon pohjoispuolelta. Pelto on hiekkainen, ja rinne laskee tasaisesti kohti Sääperin järveä.

Kauvonlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, etelään avautuvan Kauvonlahden itärannalla. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille kolmesta eri kohtaa noin 400 metriä pitkältä matkalta. Paikasta, jossa tie erkanee Kauvonniemeen on tullut esille palanutta luuta. Tästä noin 100 m kaakkoon rannassa olevan pienen mökin pihalta on tullut esille kvartsi-iskoksia. Lahden soistuneessa itäpäässä, rantatörmän päällä kulkevan tien leikkauksesta on tullut esille runsaasti kvartsi-iskoksia. Tämän löytöalueen länsipäässä löydöt loppuvat tien erkaantuessa rannasta ja kääntyessä kohti pohjoista. Tämän kolmannen löytöalueen länsipäässä lähellä kohtaa, josta mökkitontin tie erkanee, on pienehkö painanne tien ja rannan välissä. Osa tämän mahdollisen asumuspainanteen vallista on jäänyt tien alle.
Asumuspainanteen koordinaatit ovat: p= 6991855, i= 3684357.

Kotalampi (1000005069) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsee Koitereen länsipuolella, Tielammista luoteeseen Kotalahteen kulkevan mökkitien varrella. Kotalampi ja Paskalammit sijaitsevat mökkitien eteläpuolella. Kolmen pyyntikuopan ketju sijaitsee lampien ja suo välissä olevalla kannaksella. Ensimmäinen kuoppa on kohdassa, jossa tie alkaa laskeutua kohti Kotalammen rantaa. Kolmen pyyntikuopan muodostestama ketju on noin 21 m pitkä. Tietä kaakkoon päin kuljettaessa on havaittavissa lisäksi yksittäisiä kuoppia Kauvonlahdelle johtavan tien risteykseen asti. Kokonaisetäisyys äärimmäisten kuoppien välillä on noin 0,6 km.

Kurkilammit (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Koitereen Kiviselän länsirannalla, lähellä paikkaa, jossa Haukijärven vedet laskevat Koitereeseen. Haukijärven lasku-uoman pohjoispuolella kulkevalla hiekkaisella harjanteella on mökkiautoteiden risteys. Pyyntikuopat sijaitsevat joen suuntaisen, korkean ja jyrkkärinteisen harjun laella. Pyyntikuoppahangas jatkuu harjun laelta itään harjannetta alas lähelle jokisuun pohjoispuolella olevan lahdekkeen rantaa. Harjun laella on paikalle tulevan tien länsipuolella yksi suuri suorakaiteen muotoinen kuoppa ns. vuomenkuoppa (tai susikuoppa). Sen lähettyvillä on useita isohkoja pyyntikuopppia. Suorakaiteen muotoisessa isossa kuopassa ei ole huuhtoutumiskerrosta ja se lienee siten muita kuopppia nuorempi. Pyyntikuopissa on huuhtoutumiskerros esiintyy vaihtelevasti. Niissä on lisäksi voimakas nokimaakerros.

Tielammit 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsipuolella, Ruotinniemen lähellä olevien Tielammet -lampien läntisimmän lammen luoteisosassa. Lammen rantatörmän päällä on Kauvonlahteen johtava tie, jonka leikkauksesta on tullut esille muutaman kymmenen metrin matkalta kvartsi-iskoksia. Paikalla on havaittu kvartsikeskittymä noin 50 metrin päässä kohdasta, jossa sähkölinja ylittää tien. Lounaassa asuinpaikka rajautuu rinteeseen.

Tielammit 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Koitereen länsipuolella, Ruotinniemen lähellä olevien Tielammit -nimisten lampien läntisimmän ja keskimmäisen välisellä kannaksella. Kannakselle johtaa koillisesta metsäautotie. Pyyntikuopat ovat tien itäpuolella metsässä. Tieltä noin 20 metriä ennen sen päätepistettä on tullut esille kvartsikaavin (KM 35526). Pyyntikuoppien lisäksi kohteessa on myös yksi suurempi kuoppa. Vastaavasti myös Kurkilammit-nimisessä kohteessa on pyyntikuoppien lisäksi yksi isompi kuoppa.

Harmaaranta 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen etelärannalla, Tyrjänsaaren Linnoníemen itärannalla. Paikalla on pystysuora 2,5 m korkea hiekkainen rantatörmä, jossa on siellä täällä isoja kivilohkareita. Törmä kasvaa puustoa ja se on osin kulunut, mutta kasvillisuudesta johtuen ilmeisesti kuluminen on loppunut tai vähäistä. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille rantavedestä ja törmän päälle kaivetuista koekuopista.

Harmaaranta 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen etelärannalla, Tyrjänsaaren Linnoniemen itärannalla, rantaan johtavan tien eteläpuolella. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Harmaaranta 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen eteläosassa, Tyrjänsaaren Linnoniemen itärannalla. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille rantavedestä ja rantavallin tyvestä.

Ruotinlampi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, Ruotinlammen koillisrannalla, rantatörmän päällä, korkean kumpareen länsipuolella, sen ja suon välillä olevalla tasanteelle.
Paikalla on loivahko rantatörmä, joka nousee noin 3 m veden tason yläpuolelle. Mäenkumpareen länsipuolella ja suon välillä on noin 30 metriä leveä rantakaistale, jonka loivan törmän laella on tasanne. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille tämän hiekkamoreenia olevan kumpareen laelle tehdyistä koekuopista.

Ruotinlamminmäki (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Kuoppa, jonka käyttötarkoitus ei ole selvillä, on tehty jyrkkärinteisen mäen pienelle lakitasanteelle kivikkoiseen maahan. Sen halkaisija on noin 7 m ja syvyys keskikohdalta 0,7 m. Pohjalle tehdyssä koekuopassa oli vahva podsolimaannos eli kuoppa on siten vanha.

Ruotinlampi 2 (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, Ruotinlammen pohjoisrannalla, laakean rantatörmän laella, rannasta 6-7 m.
Paikalla on loivasti rannasta vajaa 2 m korkeanveden yläpuolelle kohoava laaja tasanne, kauempana rannasta oelvan harjanteen etupuolella. Maa nousee tasanteelle noin 6 metrin matkalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille tasanteen reunalle noin 7 m rantatörmästä tehdystä koekuopasta. Maaperä tasanteella on täysin kivetöntä, hienoa ja lajittunutta hiekkaa.

Laajalahti-Jokivarsi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, Ruotinniemessä, Laajalahden pohjukasta lähtevän joen koillisrannan törmän ja myös ylemmän törmän päällä.
Paikalla on joen soisessa rannassa jyrkähkö rantatörmä, noin 2 m korkeanveden yläpuolella on tasanne, jolla kulkee mökkitie. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille tälle tasanteelle tehdyistä koekuopista. Rannasta kauempana, tasanteen takana maasto nousee jyrkästi vielä 1-2 m toiselle tasanteelle. Sille tehdystä koekuopasta on tullut esille myös löytöjä (yksi kvartsi-iskos).

Kotaniemi (1000005107) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, Kotaniemen ja Kauvonniemen välisellä ranta-alueella, Kotaniemen tyvessä olevan mökkitontin rajalla ja heti tontin eteläpuolella.
Paikalla on jyrkähkö kivetty rantatörmä, joka nousee noin 3 metriä Koitereen säännöstelyn korkeimman tason yläpuolelle. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantatörmän reunan tuntumaan, noin 2 metrin päähän siitä tehdystä koekuopasta. Siitä noin 10 metriä etelään, törmän reunalla on keittokuoppa, jonka halkaisija on 1,5 m ja syvyys 0,5 m. Sen kohdalle tehdystä koekuopasta tuli esille noin 40 cm syvyydestä runsaasti palaneita kiviä. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa.

Metsälamminsalmi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, Vallitunselän luoteispäässä, Kuorajoen suussa olevan Metsälamminsalmen koillisrannalla, niemekkeessä, sähkölinjan luoteispuolella, matalan rantatörmän päällä.
Rantatörmä kohoaa loivahkosti noin 2 metriä Koitereesta. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille törmän päälle tehdystä koekuopasta.

Metsälamminselkä 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, Vallitunselän luoteispäässä, Kuorajoen suussa olevan Metsälamminsalmen pohjoispuolella, salmen itärannalla, korkeahkon rantatörmän päällä olevalla tasanteella.
Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille törmän päältä, hyvin matalana ja laakeana painaumana näkyneen ja noin 3 metriä halkaisijaltaan olevan painanteeen kohdalle tehdystä koekupasta.

Metsälamminsalmi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, Vallitunselän luoteispäässä, Kuorajoen suussa olevan Metsälamminsalmen pohjoispuolella, pohjoisrannalla, pienen lahdekkeen itäpuolella olevalla niemekkeellä.
Niemekkeen rannat ovat loivahkot ja ne kohoavat Koitereesta noin 2 metrin tasanteeksi ennen takana olevaa suppaa. Asuinpaikkalödöt ovat tulleet esille tasanteelle tehdyistä koekuopista, rannasta noin 10 ja 20 m eäisyydeltä.

Ala-Metsälampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, Vallitunselän luoteispäässä, Kuorajoen suussa olevan Ala-Metsälammen pohjoisrannalla, niemekkeen länsityvessä.
Hiekkaisen niemen länsityvessä on ympäristöstään hieman kohoava laakea, pieni kumpare, joka lännessä rajoittuu soiseen rantaan. Ranta nousee loivasti Koitereeesta ja rantarinteen laella on tasanne. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille tasanteen keskelle tehdystä koekuopasta.

Kuoppaniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, Vallitunselän luoteispäässä, Kuorajoen suussa olevan lahden itärannalla, Kuoppaniemen kärjessä. Sortuneen rantatörmän kohdalta rantavedestä on tullut esille kvartsi-iskoksia.
Niemen kaakkoiskärjessä muutoin alava maasto kohoaa hieman ja kärjessä on rantatörmä, joka kohoaa runsaat 2 metriä Koitereesta (korkean veden aikaan). Paikalla on rannan suuntainen kapea hiekkamoreeniharjanne, jonka laella on neljä kuoppaa, joissa osassa on näkyvissä lahoavaa hirsirakennetta. Yhdessä kuopassa on jäljellä hirsikatetta. Kuoppien koot vaihtelevat 5 x 5 metristä 2 x 3 metriin. Kuopat lienevät melko uusia säilyneistä kattorakennelmista päätellen.

Kotalahti (1000005113) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Historiallisen ajan tervaränni sijaitsee Kotalahden koillispohjukan pohjoisrannalla, pienen etelään kurottuvan niemen itätyvellä. Paikalla on loivasti rantaan laskevassa rinteessä tervarännin jäännökset. Alue on hiekkapohjaista mäntymetsää.

Kissaniemi (1000005114) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannalla, laajan Suukylän niemen itärannalla, Kauvonsalmen lounaispuolella, pienestä Kissaniemestä 270 m luoteeseen, suoralla koilliseen aukeavalla rannalla, laakean mäen pohjoispäässä, rantavedessä sortuneen törmän juurella.
Paikalla on kivisessä hiekkamoreenimaastossa, luoteispuoliseen maastoon verattuna korkeampi laakea kumpare, jonka reunalla on korkea ja jyrkkä rantatörmä. Tämän korkeamman maaston luoteispäässä on rantatörmä osin sortunut järveen. Asuinpaikkalöydöt on poimittu esille sortuman kohdalta rantavedestä. Rantatörmän päälle tehdyistä koekuopista ei tullut esille mitään löytöjä. Paikalla on ilmeisesti veteen sortuneen asuinpaikan jäännökset.

Partalanlahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahaudat sijaitsevat Koitereen länsirannalla, Partalanlahden pohjoisrannalla, Hyttilammen ja Huutoniemen välisellä rannalla, vastapäätä Mäntyniemeä.
Tasaisella ja laajalla rantatasanteella on kaksi ehjää ja komeaa tervahautaa noin 40 ja 30 metrin päässä rannasta ja noin 60 metrin etäisyydellä toisistaan.

Juuansaari (1000005116) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen lounaisrannalla olevan Juuansaaren itäpään etelärannalla, alueella olevan hiekkakuopan kaakkoispuolella, tien mutkan kohdalla rannassa.
Paikalla on pari metriä korkea sortuva rantatörmä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantatörmästä ja rantavedestä törmän juurelta. Törmän päälle tehdyistä koekuopista ei ole löydetty mitään. Paikalla on ilmeisesti veteen sortuneen asuinpaikan jäännökset rantavedessä.

Rutnikkaniemi 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rautamalmin pasutuspaikka sijaitsee Koitereen lounaisrannalla, Haukijärvistä Koitereeseen virtaavan uoman suun eteläpuolella, niemen kärjen koillispäässä.
Paikalla on noin 20 x 20 x 2 m korkea nelisivuinen ja tasalakinen järvimalmikasa. Järvimalmin nosto lienee lopetettu Ilomantsissa 1910-luvulla.

Rutnikkaniemi 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Historiallisen ajan talonpohja sijaitsee Koitereen lounaisrannalla, Haukijärvistä Koitereeseen virtaavan uoman suun eteläpuolella, niemen kärjen kaakkoispäässä, Vanhajoen uoman pohjoisrannalla. Paikalla on kivistä koottu talon perusta sekä kellarikuoppa. Talossa kerrotaan asutun vielä 1920-luvulla.

Vuotsanlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen etelärannalla, Tyrjänsaaren itärannalla, Vuotsanlahden koillisrannalla, Tyrjänsaarentiestä noin 140 m etelälounaaseen, rantatörmän päällä.
Paikalla on loivahkosti Koitereesta noin 2 metriä ylemmäksi kohoava rantatörmä, jonka päällä kulkee tieura. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille tieuran kohdalta ja tien viereen tehdystaä koekuopasta. Asuinpaikka-alue lienee melko pienialainen

Munamäki (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Koitereen etelärannalla, Vuotsanlahden pohjoisrannalla. Kohteessa on melko hajallaan ainakin neljä laakeaa, halkaisijaltaan 5-6 metriä olevaa kuoppaa. Yksi kuopista on rannassa kulkevan tieuran pohjoispuolella noin 20 m. Tieuran kohdalta vanhan rantatörmän päältä on koekuopasta tullut esille lisäksi yksi kvartsi-iskos.

Surinlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen etelärannalla, Haapajoen suualueen etelärannalla, Surinlahden itäpuolella, laakean pienen niemekkeen itäpuolella, rantavedessä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä noin 15 metrin matkalta. On mahdollista, että osa paikasta ulottuu kuivalle maalle matalaan rantaan, mutta suurimmaksi osaksi asuinpaikka on huuhtoutunut veteen.

Huutoniemi 2 (1000005139) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Kontiolahden suun etelärannalla olevan niemen itäkainalossa olevan kannaksen pohjoisreunalla.
Paikalla on kannas, jossa maasto kohoaa itään ja laskee länteen, jossa kauempana luoteessa niemen kärki kohoaa kumpareeksi. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille kannaksen itäpäästä, lahden etelärannalta, kohdasta, jossa maasto loivasti nousee itään. Asuinpaikkalöytöjä tuli esille noin 10 x 10 m olevalta alalta.

Kypönniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Kontiolahden suun pohjoisrannalla olevan niemen pohjoispuolella, matalassa rantavedessä.
Kypönniemen pohjoispuolella on rannassa pieni, korkeampi kumpare ja sen pohjoispuolella matala hiekkaranta. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille sieltä täältä tämän hiekkaisen rannan alueelta. Rantavedessä on myös havaittu lieden tapainen kivikko. Rannan eteläpuoliskossa maa kohoaa hieman kauempana rannasta. Maan puolelle tehdyistä koekuopísta ei ole tullut esille mitään kiinteään muinaisjäännökseen viittaavaa. Asuinpaikka on huuhtoutunut kokonaan rantaveteen.

Aittolahti 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Aittolahden pohjoisrannalla. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille kahdesta eri kohtaa. Asuinpaikkalöytöjä on tullut esille korkean ja jyrkän rantatörmän päälle tehdyistä koekuopista sekä jyrkän rantatörmän juurelta, kivikkoisesta rantavedestä. Paikalla on ilmeisesti kaksi eriaikaista asuinpaikkaa, joista toinen on huuhtoutunut vesien säännöstelyn johdosta rantaveteen. Toinen, rantatörmän päällä oleva asuinpaikka-alue on ehjä.

Lapiopuronsuu 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Lapiopuronsuun pohjoisrannalla, loivan rantatörmän päällä, matalan niemekkeen kärjessä.
Paikalla on noin metrin Koitereen pinnan yläpuolelle kohoava matala törmä. Sen takana on hieman kivikkoinen, hiekkamainen tasanne. Asuinpaikkalöytöjä ja likamaata on tullut esille kuuden metrin päähän törmän reunasta tehdystä koekuopasta.

Lapiopuronsuu 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Lapiopuronsuun pohjoisrannalla, suon rannalla, rantavedessä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille kivikkoisesta rantavedestä.

Hiienlahti 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen länsirannan pohjoispäässä, Hiienjoen suun pohjoispuolella, lauttarannassa, korkean törmän päällä kumpareella.
Joen rannassa on laaja, hiekkainen tasanne, jonka kollispäässä maasto vielä nousee tasalakiseksi kumpareeksi, jonka reunat ovat jyrkät jokeen ja luoteeseen. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille tasanteen rikkoutuneista kohdista.

Hiienlahti 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Koitereen länsirannan pohjoispäässä, Hiienjoen suun pohjoispuolella, lauttarannassa ja siitä etelään ja lounaaseen olevalla kankaalla.
Kankaan luoteisreunalla on matala harjanne, jonka laella on viiden kuopan hangas. Pyyntikuopat ovat halkaisijaltaan 3-5 m.

Kylmäranta (Asuinpaikat)
Historiallinen; Talonpohja ja kiuas sijaitsevat Koitereen länsirannalla, Kylmäniemen pohjoispuolisella rannalla, kalliopaljastuman äärellä.
Ranta alueella on matalahko ja pusikkoinen. Tällä kohden rannassa on pieni kalliopaljastuma ja maasto sen ympärillä on korkeampi. Aivan rannassa on pienen talon pohja - perustukset ja kiukaan raunio, jotka nyt ovat sammalen peittämät. Talon pohjan ikä ei ole tiedossa.

Mäntyniemi (1000005183) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Lapiovaaran länsipuolella olevan Mäntyniemen kärjen pohjoisrannalla olevalla kapealla kannaksella, rantavedessä.
Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille hiekkarannalta.

Aittolahden pohjoispuoli (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Aittolahden pohjoispuolella olevan korkean niemen pohjoispuolella olevalla matalalla rannalla, rantavedessä.

Paloniemi (1000005209) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Ukonlahden pohjoispäässä, Paloniemen etelätyvessä, rantavedessä.
Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Pannuniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Vänskänjärven ja Koitereen välisellä kannaksella, Vänskänjärven uoman eteläpuolella olevan niemenkärjen länsirannalla, rantavedessä.
Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Kotkatsaari (1000005226) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen eteläosan länsi (lounais)rannalla, Juuansaaren luoteispuolella olevan Kotkatsaaren itäkärjessä, rantavedessä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Pitkänniementyvi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Lapiopuron suussa, kahden uoman välisellä saarella, sen keskikohdassa olevan lahdekkeen soisella pohjoisrannalla, rantavedessä.
Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Tytinniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Vänskänjärven länsipuolella olevan Tytynniemen kärjen itäpuolella olevan niemen pohjoisrannalla, rantavedessä. Kvartsi-iskokset ovat tulleet esille rantavedestä.

Tytinsaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannan tuntumassa olevan Tytinsaaren pohjoiskärjen itärannalla, rantavedessä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Risulahti (1000005245) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen Lammassaaren eteläosan itärannalla, Risulahden pohjukassa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantahietikolta.

Tyrjänlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen Lammassaaren eteläpään länsirannalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Maitolahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen Lammassaaren itärannalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantahietikolta.

Jänissaari (1000005258) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen Jänissaaren länsirannalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Hämö (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen Hämö-saaren lounaisrannalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Pikku-Hämö (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannan tuntumassa olevan Pikku-Hämö -saaren etelärannalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantahiekalta.

Peltoniemi (1000006089) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Laukkalansaaren eteläosassa, Pielisen Mujelahden kaakkoispuolella olevan Peltoniemen eteläkärjen itärannalla, Ahvenisenvirrasta noin 500 metriä länsilounaaseen.
Asuinpaikkaa tutkittiin vuonna 2006 koekaivauksin. Paikalta löytyi kivilaji-iskos, kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta. Muinaisjäännöksen laajuus on noin 7900 neliömetriä.

Sorveussuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee 2,5 km Juuan keskustasta lounaaseen Juuanjoen länsirannalla sijaitseva Niemelän tilan maalla. Niemelän tilalta kulkee hiekkatie luoteeseen ja noin 200 metrin päässä tilan rakennuksista peltoaukeiden keskellä on metsäsaareke, jonka alueelta löydöt kerättiin. Kohteen maasto on hienoa hiekkaa ja alueella kulkee selvä terassi pohjoisesta etelään. Kvartsiydin ja luun palaset löytyivät muokatusta peltomaasta, joka oli paikoin punertavaa.

Kirkonkylän vanha hautausmaa (Hautapaikat)
Historiallinen; Kesälahden luterilaisen seurakunnan vanha, käytöstä poistunut hautausmaa sijaitsee Kesälahden taajaman etelälaidassa, vanhan luterilaisen kirkonpaikan viereisellä metsäsaarekkeella, kotiseutumuseon koillispuolella.
Vanha hautausmaa sijaitsee noin 60 metriä halkaisijaltaan olevalla kumpareella, joka on jyrkkäreunainen mutta suhteellisen tasalakinen. Kumpareella on useita suppilomaisia kuoppia, joiden halkaisija on 2 - 4 metriä, syvyys 0,5 - 1 m. Mäellä on jäljellä yksi hautamuistomerkki vuodelta 1824.

Suurenkylän kalmisto (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee laajalla peltoalueella Suurenkylänlahden itärannalla, vajaat sata metriä rannasta ja noin 205 metriä Myllyojan suusta pohjoiseen. Historiallisen ajan asuinpaikka Suurenkylänlahti 1 sijaitsee kalmistosta pohjoisluoteeseen vain noin sata metriä.
Kalmistoon liittynee Erik Häggmanin tieto vuodelta 1890: "Purujärven kylällä on wielä wuonna 1745, Pekka Laukkasen pellolla, ollut eräs rappeutunut, entisten kreikan-uskoisten uhrihuone, joka sen wuotisessa rowastin tarkastuspöytäkirjassa nimetään zäzorna= säässynä; waan kun sen luona oli jonkunlaista taikuutta harjoitettu ja kyläkunta piti sitä ajallisen onnensa pylwäänä, määrättiin tämä jäännös häwitettäväksi, ja rahwas sai ankaran nuhteen. Tämän kirjoittajalle näytettiin w:na 1865 entisen uhrihuoneen paikkaa, ja selwästi wielä silloin huomasi siinä olewista kiwistä, jonkun pienemmän rakennuksen siinä aikoinaan olleen. Sama pelto on vieläkin Laukkasen suwulla, ja siitä, samoin kuin Astikkalan pellosta, kuuluu ennen ihmisluita kynnettäessä nousseen."

Vanha kirkonpaikka (1000006176) (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Vanhan luterilaisen kirkon paikka sijaitsee Kesälahden taajama-alueen etelälaidassa, vanha luterilaisen hautausmaan viereisellä mäellä, piha-alueella heti pappilan, joka toimii myös kirkkoherranvirastona, itäpuolella. Kirkko on sijainnut matalalla kumpareella, jonne rakennettiin Kesälahden ja Uukuniemen seurakuntien ensimmäinen kirkko 1640-luvulla ja Kesälahden seurakunnan toinen kirkko vuosina 1746-1831. Kivijalkaa tai muita rakennukseen viittaavaa ei maan pinnalla ollut havaittavissa.

Purujärvi Halola (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Puruveteen pistävällä niemellä on metsämaastossa, kylätien pohjoispuolella ainakin neljä matalaa röykkiötä. Röykkiöt ovat maansekaisia.
Vuosien 1992-94 inventointikertomuksessa mainitaan Suurenkylänlahti 1 -nimisen kohteen yhteydessä: "Lahden toisella puolella ... on ainakin neljä maansekaista halkaisijaltaan parimetristä kiviröykkiötä, joiden kulttuurimaassa myös hiukan hiiltä. Röykkiöt ovat varsin matalia, korkeus n. 0,4 m, ja sekoittunut kulttuurimaakerros noin 0,3 m, josta osa hiilensekaista".
Kyseessä on ilmeisesti viljelyröykkiöt, jotka ovat syntyneet pellon raivauksessa historiallisena aikana.
Kohdetta ei vuoden 2004 inventoinnissa tutkittu nopeaa paikalla käyntiä tarkemmin.

Villala Tervola (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Puruveden Ängervöisen Tervolahden itäpuolella, Villala - Raikuu -tien itäpuolisessa leikkauksessa, jossa on noin 10 metrin matkalla musta 30-60 cm paksu noen ja palaneiden kivien muodostama kerros. Alueella on runsaasti rautakuonaa. Pajan jäännökset on osittain kynnetty peltoon, osittain tien teon tuhoamat.

Metelinsaari 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven kahdeksi saareksi kapealla kanavalla erotetun Metelinsaaren pohjoisemman saaren eteläosassa, sen länsirannalla, suuntautuen jokseenkin tarkalleen juuri länteen. Paikalta on kerätty löytöjä vesirajasta hienolta hiekkarannalta. Löytörannan taustalla on kuiva mäntykangas, jossa on hyvin todennäköisesti myös ehjää asuinpaikkaa. Asuinpaikan laajuus on löytöjen perusteella arvioituna n. 70 x 30 m.

Metelinsaari 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven kahdeksi saareksi kapealla kanavalla erotetun Metelinsaaren pohjoisemman saaren eteläosassa, sen etelärannalla. Asuinpaikka suuntautuu etelään. Paikalta on kerätty löytöjä kahdesta eri kohdasta, toisaalta saaren läntisestä kärjestä n. 50 m itään alkavalta vyöhykkeeltä, joka on pituudeltaan noin 60 m (KM 36037: 1) ja toisaalta läntisestä kärjestä n. 200 m itään alkavalta rantavyöhykkeeltä (KM 36037: 2-3). Jälkimmäinen löytöalue on pituudeltaan noin 55 m. Läntisempi löytöalue on rantahietikkoa, jonka taustamaastona on matala törmä ja koivikkoa. Itäisempi löytöalue on sortunutta vanhaa rantatörmää n. 1,5 metriä järven pintaa ylempänä. Tällä löytöalueella oli kvartsin ja palaneen luun lisäksi havaittavissa palaneita kiviä. Hyvin todennäköisesti asuinpaikkaa on ehjänä varsinkin itäisemmän löytöalueen kohdalla kuivassa kangasmetsässä.
Palaneesta hirven luusta saatiin radiohiiliajoitus 8380-8190 CalBP (Beta 375722). Luulajianalyysi Kristiina Mannermaa KM 39709 Alces alces (hirvi), Megamammalia (suuret nisäkkäät), Mammalia (nisäkkäät).
Kohde tarkastettiin elokuussa 2013 ja sen todettiin olevan kohdekuvausta vastaavassa kunnossa. Alueen itäreunalla koordinaattipisteessä 3658121, 7035815 sortuvasta rantatörmästä havaittiin runsaasti palanutta luuta ja kvartsia, sekä pieni punamultanokare. Palanutta luuta otettiin talteen lajinmääritystä varten. Sortuvan penkan päällä ei ole sammalta tai jäkälää, joten se todennäköisesti sortuu nopeasti sade-ja sulamisvesien mukana.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven kahdeksi saareksi kapealla kanavalla erotetun Metelinsaaren eteläisemmällä saarella, sen keskiosan etelärannalla. Paikalla on havaittu kaksi löytöaluetta, joista läntisempi sijaitsee 110 metriä itään etelärannalla olevalta mökiltä, lounaaseen suuntautuvan niemekkeen pohjoispuolella. Täältä on löytynyt rantakivikon seasta ja rantavedestä joukko kvartseja (KM 36038: 1). Löytökohdan taustalla on kuivaa mäntykangasta, maaperä on hieman kivikkoinen. Itäisempi löytöalue on mainitun mökin kohdalla, jossa kvartsia on löytynyt pihamaan kuluneelta hiekkatantereelta läheltä rantatörmää (KM 36038: 2). Täälläkin maasto on mäntykangasta. Löytöalueet ovat molemmat laajuudeltaan n. 20 x 10 m.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven kahdeksi saareksi kapealla kanavalla erotetun Metelinsaaren eteläisemmällä saarella, sen pohjoisosassa, pohjoiseen, koilliseen ja itään suuntautuvilla rannoilla. Löytöjä on kerätty saaren vesirajasta ja vesijättömaalta useasta eri kohdasta. Ensimmäinen löytökohta on itään suuntautuvalla hiekka-/sorarantaa, jonka taustalla on matalahko törmä ja kuivaa mäntykangasta, paikalta on vajaan 20 metrin pituiselta alueelta joitakin kvartseja (KM 36040: 1). Tästä 130 m pohjoisluoteeseen on seuraava löytökohta, koilliseen suuntautuvalla rannalla. Paikalta on löytynyt yksi iso kvartsi hietikolta (KM 36040: 2).Tästä edelleen 130 m luoteeseen, pohjoiseen suuntautuvalla kivikkoisella/soraisella hiekkarannallta on seuraava löytökohta, jolta on jälleen useampia kvartseja (KM 36040: 3). Tästä 150 m länteen on löytynyt vielä kvartsia soraiselta rantahietikolta (KM 36040: 4). Vaikka kyseessä lieneekin useita erillisiä asuinpaikkoja, on ne käytännön suojelusyistä yhdistetty yhdeksi kokonaisuudeksi. Löytökohtien taustamaastossa saattaa hyvin olla ehjää muinaisjäännöstä.

Virtaniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Oinasvaaran lounaispuolella olevan Virtaniemen itärannalla, noin 320 metriä pitkällä vyöhykkeellä niemen eteläkärjestä alkaen. Löydöt on poimittu rantahietikolta kolmelta eri löytökohdalta. Eteläisin löytökohta on niemen kärjessä, josta on löytynyt yksittäinen kvartsi-iskos kohdasta p= 7036004, i= 3658182 (KM 36041: 1). Keskimmäinen löytöalue on niemen kärjestä 80-180 metrin päässä (KM 36041: 2) ja pohjoinen löytökohta sijaitsee niemen kärjestä 310 metriä pohjoiseen (KM 36041: 3). Täältä on löytynyt muutamia kvartseja, suurin osa löydöistä on keskimmäiseltä löytöalueelta. Löytökohtien taustamaasto on kosteahkoa kangasmaastoa.

Suokkolansaari 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Suokkolansaaren länsirannalla, Kaivannonsalmen kaakkoispuolella. Paikalta on kerätty löytöjä rantavedestä ja -hiekasta. Pienen niemen eteläpuolella olevan kesämökin kohdalla on toinen löytöalue, jossa kvartseja oli rannalla pienellä, n. 20 m pituisella alueella. Löytöalueen takana on matala törmä ja mäntykangasta, jolla saattaa hyvin olla ehjää muinaisjäännöstä.

Suokkolansaari 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Suokkolansaaressa, sen pitkällä lounaaseen suuntautuvalla rannalla, rannan luoteisosassa. Löydöt on kerätty rantavedestä ja -hiekasta kolmesta eri löytökohdasta. Luoteisin löytöalue on pienen niemenkärjen pohjoispuolella, kohdan p= 7033654, i= 3658402 ympärillä, muutaman metrin alueella (KM 36043: 1). Keskimmäinen löytöalue sijaitsee tästä 60-110 metriä kaakkoon (KM 36043: 2-3). Tällä alueella löytöjä on rantavedessä erittäin runsaasti, eikä läheskään kaikkia ole inventoinnin yhteydessä kerätty talteen. Kolmas löytöalue sijaitsee keskimmäisen löytöalueen itäreunalta 70-120 m itään (KM 36043: 4). Kaikkien löytöalueiden takana on matalaa mäntykangasmaastoa, jonne asuinpaikka todennäköisesti myös ehjänä jatkuu.

Lieteniemensaari 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Lieteniemessä, joka on nykyään saari. Asuinpaikka on niemen/saaren läntisessä osassa, Suokkolansaarta ja Lieteniemeä erottavan Maurunlammen pohjoisrannalla sekä Lehtoniemen ja Lieteniemen välissä olevan lahden itärannalla. Ensimmäinen löytöalue on noin 30 metriä pitkä vyöhyke Maurunlammelle johtavan salmen pohjoispuolella, niemen kärjestä 55-85 m koilliseen, jossa löytöjä on kerätty matalalta rantahietikolta. Löytöalueen taustalla on kosteahko hiekkakangas. Toinen löytöalue on Maurunlammen pohjoisrannalla, jossa löytöjä on noin 200 metriä pitkällä vyöhykkeellä kesämökkien edustoilla ja niiden välisillä alueilla rantahiekalla. Löytöalueen tausta on kuivaa mäntykangasta, jolla saattaa hyvinkin olla ehjää muinaisjäännöstä.

Lieteniemensaari 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Lieteniemessä, joka on nykyään saari. Asuinpaikka on niemen/saaren läntisessä osassa, Lehtoselän etelärannalla, suuntautuen pohjoiseen. Löydöt on kerätty rantahietikolta kesämökin edustalta noin 90 metrin matkalta. Taustamaasto on mäntykangasta, jossa saattaa olla myös ehjää kiinteää muinaisjäännöstä jäljellä.

Sampsurinkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärven Alaniemen länsipäässä, Sampsurinkankaan länsipuolella, Matkalahden rannalla, Lieksanjoen suulla. Asuinpaikkalöytöjä on kerätty useasta eri keskittymästä hiekkarannalta noin kaksi metriä korkean törmän alapuolelta. Taustan metsä on juolukkaa kasvavaa kosteahkoa kangasta. Eniten löytöjä on ollut koordinaattien osoittaman kohdan ympäristössä. Kvartsien lisäksi paikalta on löytynyt liuskeriipus.

Keloniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärven länsirannalla olevan Keloniemen rannalla. Löytöjä on sekä niemen etelä- että pohjoisrannalta, pääasiassa kuitenkin etelärannalta. Etelärannalla löytöjä on kerätty rantahiekasta ja -vedestä lähes yhtenäiseltä 320 metriä pitkältä vyöhykkeeltä ja lisäksi vielä aivan niemen kärjen lietteeltä, 150 m löytövyöhykkeestä kaakkoon. Pohjoisrannalla löytöjä on kahdesta kohdasta, niemen kärjestä 160 m pohjoiseen ja toisaalta niemen kärjestä 420 m luoteeseen. Vaikka itse niemi on suhteellisen matalaa ja kosteaa kangasta, saattaa siellä hyvin olla ehjääkin kiinteää muinaisjäännöstä.

Laajalahti 1 (1000006292) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärven Laajalahden länsirannalla, lahteen laskevasta pienestä purosta 140 m etelään. Paikalta on kerätty kvartsia pieneltä alalta, muutaman metrin matkalta hiekkarannan vesijätöltä. Asuinpaikan taustalla on matala rantatörmä ja kosteahko kangasmetsä.

Laajalahti 2 (1000006294) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärven Laajalahden pohjoisrannalla, lahteen laskevan pienen puron suulta 240 m itään. Paikalta löytyi pieneltä, muutaman neliömetrin alueelta, rantakivikon seasta joukko kvartseja, joista osa on selvästi ihmisen työstämiä, osa hieman epämääräisempiä kimpaleita. Todennäköisesti kyseessä on jonkinlainen tilapäinen raaka-aineen työstöpaikka tms. Peruskartan mukaan paikalla olisi kesämökki, mitä ei kuitenkaan enää ole.

Hompanniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärven ja Ruunaan koskireitin välillä, Lieksanjoen pohjoisrannalla, Hompanniemen länsipuolella. Paikalta löytyi muutamia kvartseja joen kapeahkolta rantahietikolta noin kaksi metriä korkean rantatörmän alapuolelta. Taustamaasto on hiekkaista mäntykangasta ja hyvin todennäköisesti sillä on myös ehjää kiinteää muinaisjäännöstä. Kvartsit olivat 65 metriä pitkällä alueella.

Aarrekangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärven kaakkoisosassa, Ruunaa-järveltä laskevan Oinasjärven ja Polvijärven välisessä salmessa, sen länsirannalla, vastapäätä Tuulijoen suuta, Aarrekankaan itäpuolella. Asuinpaikalta löytyi runsaasti kvartsia rantahiekasta ja vesijätöltä jokseenkin yhtenäiseltä 100 metrin vyöhykkeeltä. Löytöalueen taustana on kuivahko kangasmetsä ja siellä pari selvähkösti erottuvaa vanhaa rantatörmää, joille tehtiin muutamia tuloksettomia koekuoppia.

Tuulijoensuu (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Heinäjärveltä Polvijärveen laskevan Tuulijoen suun eteläpuolella, Ruunaa-järveltä laskevan Oinasjärven itärannalla. Paikalta löytyi asuinpaikkalöytöjä kahdesta kohdasta, toisaalta aivan Tuulijoen suulta kohdasta p= 7041157, i= 3673106, josta löytyi pari kvartsia, ja toisaalta tästä löytöpaikasta 100-220 metriä etelään, josta löytyi kvartsia ja kaksi palaa asbestikeramiikkaa. Asuinpaikan taustamaasto on matalaa mäntyä kasvavaa suomaastoa ja löydöt on kerätty leveähköltä vesijättövyöhykkeeltä.

Mustapyörre (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Heinäjärveltä Polvijärveen laskevan Tuulijoen varrella, Mustapyörre -nimisen virtapaikan etelärannalla. Paikalta on kerätty kvartsilöytöjä noin 90 metrin matkalta vesijättövyöhykkeeltä rantahiekasta. Kvartsin lisäksi paikalla on havaittu myös palaneita kiviä. Kohteen taustamaasto on kosteaa havumetsää.

Multivieru (1000006299) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Heinäjärveltä Polvijärveen laskevan Tuulijoen etelärannalla, Multivierunkankaan eteläreunalla. Paikalla on korkeahko, hiekkainen rantatörmä -"vieru", jonka edustalta on löydetty noin 70 metrin matkalta kvartsia. Mahdollisesti myös törmällä ja sen takaisella mäntykankaalla on ehjää kivikautista asuinpaikkaa.

Melakangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Heinäjärveltä Polvijärveen laskevan Tuulijoen pohjoisrannalla, Melakankaan lounaisreunalla. Paikalta on löydetty kvartsia ja liuskeiskoksia matalalta vesijättöhiekalta noin 50 metrin matkalta. Asuinpaikan taustalla on kosteahkoa mäntykangasta, jossa saattaa olla ehjää kivikautista asuinpaikkaa.

Lietekangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Heinäjärveltä Polvijärveen laskevan Tuulijoen etelärannalla, Lietekankaan pohjoispuolella. Paikalta on löydetty kvartsia noin 35 metrin pituiselta joen hiekkarannalta. Löytöalueen taustalla on kuiva kangasmetsä, jonne asuinpaikka saattaa jatkua ehjänä muinaisjäännöksenä.

Heinäjärven kämppä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärveen laskevan Tuulijoen varrella olevan Heinäjärven länsirannalla, kaakkoon suuntautuvalla niemellä, jolla on kämppä ja telttailualue. Paikalta on löytynyt kvartsia niemen etelä- ja itärantojen hiekkarannoilta. Itse niemi on kaunista, kuivaa mäntykangasta, jossa saattaa hyvin olla ehjääkin muinaisjäännöstä. Löytöjä on kerätty 240 metrin pituiselta rantakaistalta.

Kelloniemi (1000006303) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärveen laskevan Tuulijoen varrella olevan Heinäjärven länsirannalla, pitkän Kelloniemen kärjessä sekä niemen etelä- ja pohjoisrannoilla. Löytöjä (kvartsia, palanutta luuta) on poimittu molemmilta rannoilta aina 200 metrin päähän niemen kärjestä. Kelloniemi on mäntyä kasvavaa hiekkakangasta, jolle on inventoinnin yhteydessä tehty myös joitakin löydöttömiä koekuoppia. Todennäköisesti asuinpaikka kuitenkin jatkuu myös ehjälle kankaalle.

Majakankaanniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärveen laskevan Tuulijoen varrella olevan Heinäjärven etelärannalla, luoteeseen kurottavalla Majakankaanniemellä. Suurin osa asuinpaikan löydöistä on kerätty niemen koillisrannan hietikolta ja vesijätöltä, yksittäinen kvartsi on niemen etelärannalta (p= 7041802, i= 3674859) ja yksi kvartsi on löytynyt niemen kärkeen tehdystä koekuopasta (p= 7041844, i= 3674833). Koillisrannan löytövyöhyke on pituudeltaan lähes 400 metriä. Niemen maasto on hiekkapohjaista mäntykangasta.

Heinäjärvenkangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärveen laskevan Tuulijoen reitillä olevan Heinäjärven itärannalla, aivan rajavyöhykkeen tuntumassa. Paikalta on löytynyt leveältä vesijättövyöhykkeeltä rantahiekasta runsaasti kvartsia noin 240 metriä pitkältä matkalta, alkaen laavupaikan venerannasta ja siitä luoteeseen. Löytöalueen taustamaasto on kuivaa mäntykangasta ja rantatörmä on 1-2 metriä korkea. Todennäköisesti asuinpaikkaa on ehjänä rantakankaalla.

Heinäjärvenkangas 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärveen laskevan Tuulijoen reitillä olevan Heinäjärven itärannalla, aivan rajavyöhykkeen tuntumassa. Paikalta on löytynyt kvartsia rannan vesijättövyöhykkeeltä noin 130 metrin matkalta. Löytöalueen taustamaasto on hiekkaista mäntykangasta, jossa todennäköisesti on myös ehjää muinaisjäännöstä jäljellä.

Mustanpuronniemi (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärveen laskevan Tuulijoen reitillä olevan Heinäjärven itärannalla, rajavyöhykkeen tuntumassa, Mustanpuronniemellä ja siitä kaakkoon olevalla rannalla. Paikalta on löydetty asbestikeramiikkaa ja kvartsia niemen kärjen kohdalta hiekkarannalta noin 60 metrin pituiselta matkalta (KM 36063: 1-2) sekä kvartsia tästä löytöalueesta etelään kahdesta yksittäisestä pisteestä löytöalueesta kaakkoon (KM 36063: 3), 115 ja 205 metrin päästä löytöalueen eteläisimmästä pisteestä. Löytöalueiden taustamaasto on kuivaa mäntykangasta noin kaksi metriä korkean rantatörmän päällä. Todennäköisesti asuinpaikkaa on mäntykankaalla ehjänäkin.

Heinäsalmi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärveen laskevan Tuulijoen reitillä olevan Heinäjärven etelärannalla, lähellä kapean Heinäsalmen suuta. Paikalta on löytynyt joitakin kvartseja hiekkarannalta rantatörmän alapuolelta. Taustamaasto on hiekkapohjaista mäntykangasta, jolla voi hyvin olla jäljellä myös ehjää kiinteää muinaisjäännöstä.

Oinasjärven eteläranta (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ruunaa-järven ja Polvijärven välissä olevan pienen Oinasjärven länsirannalla, Tuulijoen suulta noin 0,5 km etelään. Paikalta on löytynyt hyvin mutaiselta vesijättömaalta kvartsisen tasakantaisen nuolenkärjen katkelma sekä kvartsi-iskoksia, pieneltä, noin 25 metrin laajuiselta alueelta. Löytöalueen taustalla on matala, suomainen metsämaasto. Löytöalue on normaaliveden aikana todennäköisesti veden alla ja sijaitsee noin 15 metrin päässä varsinaisesta rantatörmästä. Todennäköisesti asuinpaikka on tuhoutunut.

Oinaskallio (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ruunaa-järven ja Polvijärven välissä olevan pienen Oinasjärven pohjoisrannalla, Oinaskallion eteläpuolella, Vasikkavirralta noin 400 m luoteeseen. Paikalta on löytynyt vesijättömaalta noin 180 metrin pituiselta alueelta kvartsia. Löytövyöhykkeen taustalla on matalaa, kosteaa kangasmetsää. Maapohja alueella on hiekkaa. Mahdollisesti asuinpaikkaa on ehjänä metsän puolella.

Vasikkavirta (1000006311) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ruunaa-järven ja Polvijärven välisen Oinasjärven eteläosassa, Vasikkavirran itärannalla. Paikalta on löytynyt joitakin kvartseja muutaman metrin alueelta rannan vesijättövyöhykkeeltä, matalalta hiekkarannalta. Löytöpaikan taustamaasto on kosteaa, matalaa mäntykangasta. Siellä saattaa olla ehjääkin kiinteää muinaisjäännöstä jäljellä.

Marjosaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ruunaanjärven Marjosaaren itäpäässä. Saari on kapea, mäntyä kasvava hiekkapohjainen saari vastapäätä Ruunaanvaaraa ja Hietaniemen kivikautista asuinpaikkaa järven pohjoisrannalla. Saaren itäpään keskiosassa on noin 9 x 6 metriä mitoiltaan oleva painanne, johon tehdyistä koekuopista ei ole saatu löytöjä. Sen sijaan painanteesta noin viisi metriä etelään tehdystä koekuopasta löytyi iso kvartsikappale ja siitä irronnut iskos. Mahdollisesti painanne on asumuspainanne.

Pirttiniemi (1000006313) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ruunaanjärven pohjoisrannalla, vajaan kilometrin päässä Mätäsjoen suusta länteen, Pirttiniemen länsirannalla. Paikalta on saatu löytöjä hiekkarannalta, isojen kivenlohkareiden seasta noin 45 metrin pituiselta matkalta. Löytöpaikan taustamaasto on kivikkoista, mutta hiekkapohjaista mäntykangasta, jonne asuinpaikka saattaa ehjänä jatkua. Kankaalle tehdystä koekuopasta ei kuitenkaan tullut löytöjä.

Kämppäniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ruunaanjärven pohjoisrannalla, Mätäsjoen suulla, Kämppäniemessä, joka on jokisuun pohjoispuolella. Kämppäniemessä on Metsähallituksen kämppä ja siihen liittyviä rakennelmia, mm. nuotiopaikka, jonka viereen - nuotiopaikan ja pöydän väliin - tehdystä koekuopasta on löytynyti runsaasti kvartsia ja palanutta luuta. Lisäksi kuopassa oli palaneita kiviä. Toisesta koekuopasta, joka on tehty rantapenkalle n. 10 m edellisestä lounaaseen, löytyi yksi kvartsi-iskos. Koko Kämppäniemi on potentiaalista muinaisjäännösaluetta, mutta sen rajaaminen vaatisi koekaivauksen. Maaperä on alueella hiekkaa, rannassa paljasta kivikkoa. Asuinpaikkatasanne on järven pinnasta noin 1-1,5 metriä ylemmällä tasolla.

Heinoniemi Everstinkangas (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Vihtavaaran kylän lounaispuolella, Alapihan tilasta noin 500 metriä lounaaseen. Lehtitiedon mukaan yksi hautapainanteista oli avattu kyläläisten toimesta vuonna 1962, jolloin olisi löydetty luita. Muinaistieteellinen toimikunta on kirjelmöinyt kiinteään muinaisjäännökseen kajoamista Kiteen kihlakunnan nimismiehelle. Kuulustelupöytäkirjasta käy ilmi paikalla olleen 11 hautaa (=painannetta), joista 9 on rivissä 50 metrin matkalla.
Vuoden 2004 inventoinnissa kohteesta ei saatu lisäselvyyttä. Kohde on osittain tuhoutunut. Alueella on myös kaksi kiviaitaa.

Juurikkajärvi Kalmistola (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Juurikkajärven luoteispuolella, Ristolan tilasta noin 200 metriä koilliseen, Juurikkajärven laskua edeltävällä rantapenkalla, aiemmin järveen pistäneellä niemekkeellä. Niemen alarinteessa on pieni hiekanottoalue, josta hiekkaa on otettu maaomistajan (Parkkulainen) mukaan viimeksi 1950-luvulla. Tällöin esiin on tullut luurankoja. Hiekanottoalueen yläpuolella niemekkeessä on seitsemän hautapainannetta ja saman verran epämääräisempiä painanteita. Painanteet ovat itä-länsi -suuntaisia, noin 2 x 0,7 x 0,2 m. Maanomistajan kertoman mukaan kalmiston pohjoispuolisesta rinteestä olisi 1930-luvulla löytynyt kaksi tai kolme isoa hopearahaa ja hopeinen riipus.

Rokkala Kalmistopelto (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Rokkalan kylän länsipuolella Väistönlammen kaakkoispuolella, vanhalla metsitetyllä pellolla. Vaikka inventoinnissa ei kalmiston tarkkaa paikkaa pystytty määrittämään, on kohdetta syytä pitää kiinteänä muinaisjäännöksenä siihen liittyvän paikannimistön, perimätiedon ja 1940-luvulla löydettyjen luiden perusteella.

Suorlahti Kalmoniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Oriveteen pistävän laajan Vilniemen koillisrannalla, Sälöniemen tilan koillispuolella. Kalmoniemi on loivapiirteinen niemeke, joka on suurimmaksi osaksi peltona. Niemekkeellä on 30 x 40 m kokoinen kumpare, joka on todennäköisin kalmiston paikka. Alueelta on löydetty perimätiedon mukaan pääkalloja ja käsivarsia.

Kirkonkylä Selkue (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Kiteen ortodoksikirkko on merkitty vuoden 1650 Käkisalmen läänin karttaan tarkemmin määrittämättömään paikkaan. Vuonna 1981 kiteeläiset ovat pystyttäneet muistokiven Kiteenjärven rantaan laskevan rinteen päälle Selkueeseen, keskustaan vievän tien koillispuolelle todennäköisesti muistitiedon pohjalta.
Paikalla on rinteen päällä ympäristöään tasaisempi kohta, maaperä hietaa. !800-luvun lopulla kalmisto oli Maukosen mukaan osittain silloisen tien alla, tien linjaus on pysynyt samana. On mahdollista, että tien alla on säilynyt hautoja. Kalmisto saattaa jatkua tien lounaispuolelle, jossa on noin 20 m leveä tien suuntainen maakaistale. Kerrotaan kalmiston kaakkoispuolella olevia rivitaloja rakennettaessa löytyneen luita.
Kohdetta on inventoinnissa tarkasteltu silmämääräisesti, rajattava koekaivauksin, mikäli maankäyttöä suunnitteilla.

Kiteenlahti Ukonmäki (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kiteenjärven Kiteenlahden eteläpuolella, Kalmistolan tilan päärakennuksen lounaispuolella. Ukonmäellä on ulkomitoiltaan 5,5 x 5,5 m kivijalka, 13 kaunispiirteistä (viljely)röykkiötä, kiviaita ja kaksi pyöreää kuoppaa, joiden halkaisijat ovat 5 ja 10 metriä. Perimätiedon mukaan kivijalka on tsasounan perustus, mutta viljelyröykkiöt ja kiviaita voivat viitata muuhunkin rakennukseen.

Kantosyrjä Niemelänpellot (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Pienen Heinijärven luoteispuolella Niemelänpeltojen keskiosassa, ladon eteläpuolella. Peltokumpareen päältä ja sen etelärinteiltä löytyi pintapoiminnassa karjalaista keramiikkaa, punasavikeramiikkaa sekä 1700-luvun lopun raha. Paikalla on kaksi löytökeskittymää, toinen heti ladon eteläpuolella ja toinen ladosta 30-50 m etelään.

Selkue 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Loukunvaaran johtavan tien länsipuolisella peltoalueella, loivan kumpareen länsirinteessä. Pellon pinnalta löytyi karjalaista keramiikkaa ja punasavikeramiikkaa.

Selkue 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Loukunvaaraan vievän tien länsipuolisella peltoaukealla olevan ladon koillispuolelta. Pellon pinnasta on löydetty karjalaista keramiikkaa, punasavikeramiikkaa sekä palanutta savea.
Isojakokartalla kantatila Herralan talotontti.

Savikko Vaara (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Loukunvaaraan vievän tien itäpuoella olevalla vaaranlakipellolla, Vaaran talosta noin 100 m koilliseen. Pellon pinnalta on löytynyt mm. karjalaista keramiikkaa ja kivisavitavaraa. Löytöjä on suhteellisen runsaasti pellon pinnalla.

Kiteenlahti Jussila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Hyypiinjärven Hovinlahden itäpuolella Jussilan tilasta koilliseen olevalla tasalakisella mäellä, joka on peltona. Kynnöspellosta löytyi runsaasti karjalaista keramiikkaa ja lasihelmi. Tumman maan keskittymiä oli pellolla ainakin kaksi. Keskittymissä oli runsaasti palaneita kiviä.

Loukunvaara Alapiha (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Alapihan talosta 80-120 metriä lounaaseen olevalla pellolla. Ladon luoteiskulmalla olleen perunamaasta löytyi karjalaista keramiikkaa.

Suorlahti Viilniemi (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Röykkiö sijaitsee Oriveteen pistävän Viilniemen kärjessä, mäntyä kasvavan harjanteen korkeimmalla kohdalla. Röykkiö on pyöreä ja sen keskellä on kuopanne. Röykiön halkaisija on n. 8 metriä. Kyseessä voi olla lapinraunio, sillä Viilniemellä sijaitsee kaksi varhaismetallikautista asuinpaikkaa.

Vallinsilta (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Maavalli sijaitsee Kiteen kirkolta Loukunvaaraan vievän tien itäpuolella metsässä, pienen puron pohjoispuolella, Vipusillan tilasta 700 metriä kaakkoon. Vallista on säilynyt noin 18,5 metrin pituinen osa. Korkeutta sillä on metri ja leveyttä tyvestä mitattuna kolme metriä. J. Maukosen kihlakuntakertomuksen mukaan (1879) valli on ollut 70 jalkaa pitkä ja sen molemmista päistä on lähtenyt 50 (noin 15 m) jalkaa pitkät sivuvallit, joista lännen puoleisesta lähtee rintavallin suuntainen 20 jalkaa pitkä valli. Valli on siis ollut kulmasta avoinaisen suorakaiteen muotoinen. Jäljellä oleva osa vallista lienee alkuperäisen vallituksen toinen sivuvalleista. Maukosen mukaan valli olisi Suomen sotaa (1808-09) vanhempi eikä sitä olisi enää käytetty mainitussa sodassa.

Jaamansalmi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kivirakenne sijaitsee Suoparsaaressa Jaamansalmen länsirannalla Haaponiemen eteläpuolisella mäellä noin 150 metriä rannasta. Osittain kalliopohjalla on 30 metrin pituinen poikkeuksellisen huolellisesti rakennettu kiviaita. Aita on 0,5 metriä korkea ja 0,7 metriä leveä. Aidan suunta on pohjoinen-etelä, mutta sen eteläpäässä on lähes suorakulmainen mutka. Kyseessä voi olla karja-aitaus tai puolustusvarustus.

Lovonranta 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärveltä Oriveden Enonlahteen laskevan Hiiskosken-Karistajanjoen länsirannalla, Lopolammen länsipuolella. Karistajanjoelle johtava tie kulkee halkaisijaltaan 11 metriä olevan asumuspainanteen halki GPS-koordinaatit: p = 6894033, i = 3639997). Painanteen luoteislaidalla olevaa matalaa hiekkaleikkausta hieman käsin syventämällä saatiin esille likaisenruskeasta maasta yksi saviastian pala, samoin siitä edelleen viisi metriä luoteeseen toinen pala keramiikkaa painanteiden vallin ulkopuolelta. Painanne sijaitsee noin 85 m mpy korkeudella olevan törmän yläpuolella, noin kahdeksan metrin päässä selvästi erottuvasta muinaisrantatörmästä, maasto on ehjää mäntykangasta.
Tien pohjoispuolella havaittiin toinen, halkaisijaltaan noin 10 metriä oleva asumuspainanne, joka on lähes täysin ehjä (GPS-koordinaatit: p = 6894028, i = 3640029). Tie on leikannut hieman painanteen reunaa. Painanteen keskellä olleeseen vähäsammaleiseen kohtaan paljain käsin kaivetusta koekuopasta tuli löytöjä, mm. kivilajitaltan katkelma.
Niin ikään tien pohjoispuolella, noin 20 metriä tiestä havaittiin vielä kolmas asumuspainanne, joka on halkaisijaltaan myös noin 10 metriä (GPS-koordinaatit: p = 6894048, i = 3640045). Painanne sijaitsee ehjällä mäntykankaalla, mutta noin 1-1,5 m alempana kuin muut painanteet.
Asuinpaikka on tiestä huolimatta varsin ehjä.

Kaunisniemi 2 (1000008323) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Patvinsuon kansallispuistossa. Kvartsit löydettiin sateen huuhtomalta rannalta, läheltä niemen kärkeä, joka pistää eteläkaakkoon Suomujärvelle. Suppea löytöalue on noin 5-7 metrin päässä rantaviivasta. Kaunisniemen kalamajan kaakkoispääty on löytöpaikalta 25-30 m luoteeseen.

Saunalahti 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Rukaveden Saunalahden pohjois- ja luoteisrannalla suuntautuen lounaaseen, etelään ja kaakkoon. Heti kohta kohteen kaakkoispuolella on kivikautinen asuinpaikka Saunalahti.
Kvartsi-iskokset löytyivät rannassa olevan vesi- ja viemärijohtoa varten tehdyn pumppuaseman ympäriltä pari-kolme metriä veden pinnasta kohoavalta tasanteelta. Toinen löytökohta on tästä noin 40 m luoteeseen, välissä on jyrkkä rantatörmä. Kvartsi-iskokset ovat tienojasta, noin 80 m:n matkalta. Maaperä on koko alueella hienoa hiekkaa. Paikoin penkassa oli havaittavissa palanutta maata ja hiiliä.
Kolmas löytöalue on lähellä venerantaa, löytöalueesta kaksi noin 30 m länteen. Yksi kvartsi löytyi tien mantereen puoleiselta penkalta, useampi kvartsi sähkölinjan alle rakennetusta vesi- ja viemärijohdon myllertämästä maasta, läheltä pumppuasemaa. Asuinpaikan alue on tässä tien ja viemärilinjan runtelema.

Pieni Siikalampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Patvinsuon kansallispuistossa, Suomujärven kapealla kannaksella, jota idässä rajaavat Pieni-Siikalampi ja Siikalampi. Kvartsit löytryivät hiekalta parin metrin päästä vesirajasta.
Löytökohdan pohjoispsissa tausta on alava, osin soinen. Etelässä löytökohdan taustalla on pari metriä Suomujärven pintaa korkeammalla oleva hiekkakangas.

Kaunisniemenkangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Patvinsuon kansallispuistossa. Kvartsit löytyivät rantapolulta merkityn retkeilyreitin "Suomunkierto" varrelta, Kuikanniemestä pohjoiseen seuraavan niemen tyven eteläpuolelta, pienestä kosteikon ja suon ympäröimästä kangasniemestä, retkeilyreittiin kuuluvalta puusillalta noin 15 m koilliseen. Lähellä on joitakin pieniä historiallisen ajan kuopanteita.

Kaunisniemenkangas 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Patvinsuon kansallispuistossa, Kuikkaniemen pohjoispuolella sijaitsevan, kaakkoon pistävän pitkänomaisen nieman kärjessä, tasanteella on mahdollinen tulisija. Paikalla on Metsähallituksen vanha huoltokämppä. Rakennuksen koillispuolen portaiden edessä pilkottaa maanpinnalle palaneita kiviä mahdollisesta liedestä. Tasanteen maa on hiilensekaista. Liesikiveyksen läheltä löytyi kvartsi.

Virtasalmi (1000008819) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Patvinsuon kansallispuistossa. Löydöt otettiin talteen rantavedestä tai rantaviivan tuntumasta. Suomujärven alueella tavallinen rantatörmien sortuminen lienee tuhonnut myös tätä kohdetta.

Lapinlahti (1000008822) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löydöt havaittiin Patvinsuon kansallispuiston Suomujärven luoteisosassa, Lapinsaaren pohjoiskärjen ja mantereen yhdistävällä kapealla, muutaman metrin levyisellä ja noin 100 m pitkällä kannaksella. Pohjoisessa, mantereen puoleissa kannaksen tyvessä on tasanne ja sillä nuotiopaikka. Kvartsit tulivat rannalta.

Peltola (1000010327) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Karhunpäässä, Pienen Haapajärven eteläpuolella, Hirsikankaan soranottoalueen lounaispuolella, pelolla Karhunpäänjoen ja metsän välissä. Löytöjä poimittiin pääasiassa kahdesta keskittymästä, ydinalue sijaitsee metsän reunassa. Itä-Karjalainen kourutaltta on löytynyt Karhujoen rannalta, Peltolan talon luoteispuolelta.

Ahola (1000010328) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sikaitsee Karhujärven eteläpuolella, Aholan talon pohjoispuolella kulkevan kylätien mutkassa. Löydöt on poimittu savisesta pellosta. Kohteen läheisyydestä on poimittu useita kiviesineitä irtolöytöinä.

Mäkelä (1000010329) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Karhunpään Pohjajärven lounaisrannalla, Mäkelän talon itäpuolisella pellolla, pellot ovat talon ja järven välissä. Löytöjä poimittiin suhteellisen laajalta alueelta hiekkaisesta pellosta. Maaperä on paikoin savea, paikoin hiekkaa.

Pohjajärvi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pohjajärven eteläpuolella, Pohjajärven talon pohjoispuolitse kulkevan kylätien pohjoispuolisella pellolla. Löydöt on poimittu hiekkaiselta pellolta noin 50x50 metrin alalta.

Herranen (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kalliojärven ja Ylä-Valtimojärven välissä, korkealla niemellä, Herrasen talon pohjoispuoleisella pelolla. Maaperä on pellossa savinen.

Hiekkalahti (1000010332) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ylä-Valtimolla, Valtimojärven luoteisnurkkauksessa, Hiekkalahden tilan pellolla. Löydöt olivat pellolla useana pesäkkeenä.

Tuliniemi (1000010333) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ylä-Valtimojärven Tuliniemessä. Löytöalue on Tuliniemen päärakennuksen pohjoispuolista, savista peltoa.

Pursiala (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ylä-Valtimojärven länsirannalla, Tuliniemen eteläosissa. Asuinpaikka on hiekkaisen peltotörmän päällä.

Lähdemäki (1000010335) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Karhujärven itäpuolisen Ristijärven kaakkoispäässä, Lähdemäen talon rantapelloilla. Löydöt on poimittu savisesta peltorinteestä.
Ristijärvestä on otettu siitepölynäyte, joka osoitti jatkuvan viljelyn alkaneen lähistöllä 1240-luvulla.

Laatikaisenkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kokkojoen ja Rumonlammen välissä, hiekkaisella kankaalla. Löydöt on poimittu pienen hiekkakuopan reunoilta.

Kortepuro (1000010337) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kokkojoen länsipuolella, Kajaani-Joensuu -tien ja siitä Rumonkankaalle erkanevan tien risteyksessä. Alue on kuivaa männikkökangasta, löytöjä poimittiin pienen hiekkakuopan reunalta.

Rumonkoski (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kokkojoen länsirannalla Rumossa, Rumonkoskesta reilu parisataa metriä länteen, jokirantaa myötäilevän hiekkatien ja joen välissä. Löytöalue on hiekkaista kangasta, jolla on useita rantaterasseja. Alueelta kaadettu puusto ja maapohja on laikutettu.
Koekuopasta, mahdollisesta tulisijasta, saatu palanut hirven luu ajoitettiin, ajoitustulos on noin 3900 eKr.
Inventoinnissa 2011 paikalla oli edelleen hakkuuaukio, jossa joitain isompia mäntyjä oli jätetty siemenpuiksi. Alue oli laikutettu, ja laikuissa havaittiin punertavaa maata. Paikalla on selkeä rantamuodostuma.

Ikipiha (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Peri-Sivakassa, Ikipiha-nimisen talon mailla, päärakennuksen pohjoispuolisessa haassa, joka nyttemmin kasvaa sekametsää. Haan koillispuolella maasto laskee jyrkästi kohti Likolampea ja suota.
Inventoinnissa 2011 todettiin kymmenkunta huonosti erottuvaa ja tulkinnanvaraista painannetta. Osa on suunnassa pohjois-etelä, osa itä-länsi. Painanteita on rinteessä noin 50 m pitkällä ja noin 25 m leveällä alueella. Kaivetuissa koekuopissa yhdessä todettiin kiveys ja toisessa ruumishauta, tästä haudasta ovat peräisin vuonna 1993 löytyneet luut. Kolmas koekuoppa, joka kaivettiin muita syvempään painanteeseen, oli puhdasta moreenia.
Maanomistajan mukaan pihapiirissä ja sen lähellä on rakennuksen pohjia. Paikan läheltä on kertoman mukaan löytynyt Kustaa II Adolfin aikainen raha sekä tätä nuorempia ruotsalaisia kolikoita. Pihapiirissä on maata muokatessa havaittu liitupiipun palasia ja veitsiä.

Laavu (1000010341) (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Karsikkopuu sijaitsee Murtojärven etelärannalla, reilu 300 m Murtovaaran talomuseon luoteispuolella. Puu sijaitsee rinteessä, noin seitsemän metriä rannasta. Rinne on kuivaa louhikkoista männikköä, järven rannat ovat soiset. Maisema on jylhää ja luonnonkaunista.
Puun tauluosa on osin tuhoutunut. Koloja ja kirjaimia sekä vuosilukuja erottuu.

Jokipolvi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koukkastenjärven luoteispäässä, Hiisjoen ja Vastimonjoen välisellä noin puoli kilometriä leveällä kaistaleella. Asuinpaikan ja Koukkastenjärven välillä on Jokipolven kukkula. Metsikköalueen reunalta, saviselta pellolta poimittiin kvartsia; löytöjen tuntumassa oli runsaasti palaneen näköisiä kiviä. Löytöalue on laajuudeltaan noin 80x80 m.

Niemelä (1000010395) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Porokylässä, Myhkyrinsalmen länsirannalla, Niemelän talon länsipuolisella pellolla. Pellolla on erotettavissa kaksi loivaa terassia, joista ylin selvempi. Pellon itäpäästä, lähempää taloa, poimittiin lukkopiitä ja liitupiipun katkelmia.

Tapiola (1000010396) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jokikylässä, Valtimojoen kaakkoisrannalla, Tapiolan talon lounaispuolisella rantapellolla. Pellossa erottuvat terassit, joista ylin on 120 m mpy yläpuolella.
Pelto on hiekkainen, löydöt on poimittu varsin suppealta alueelta, palanutta luuta löytyi jonkin verran ylempää rinteestä. Asukkaat kertoivat tehneensä tulisijahavaintoja niin tältä pellolta kuin talon pohjoispuoleltakin. Pellosta oli löytynyt myöskin tapparamallinen kirves, jonka löytäjä oli lahjoittanut Nurmeksen museolle sekä piimöhkäle.

Paskolampi (1000010397) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jokikylän tien ja 6-tien välisellä savisella peltorinteellä, jossa erottuu selviä terasseja. Kvartsia ja palanutta luuta kerättiin noin 50x50 m:n alueelta, puron pohjoispuolisen rantaterassin päältä ja rinteestä.

Simola (1000010402) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jokikylässä, Hovilasta Lamminkankaalle vievän tien eteläpuolella, Simolan talon kaakoispuolella olevassa savisessa pellossa. Pellosta poimitut löydöt olivat kahtena keskittymänä, Simola 1 ja Simola 2. Välialueelta poimittiin joitakin löytöjä.

Naurislahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaiotsee Kuokkastenjärven länsipuolella, Savikylän Naurislahdessa, Hiisjoen etelärannalla sijaitsevan Koivikon talon länsipuolella, Asuinpaikka-alue on savisella pellolla kohdassa, jonka alapuolella rinne laskee jyrkästi Naurislahteen.
Löydöt poimittiin noin 30x30 m:n laajuiselta alueelta.

Uksola (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee vanhan Savikylän tien eteläpuolella, Uksolan talosta länteen, savisella pelolla. Löytöjä poimittiin kahdesta keskittymästä. Pellolla voi erottaa kolme rantamuodostumaa.Ylimmän terassin päällä oleva löytökeskittymä on noin 30x30 m laaja. Alempi keskittymä on laajuudeltaan noin 50x50 m.

Rantala (1000010422) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ison Hiisjärven luoteispuolella, noin 100 m Rantalan talosta luoteeseen. Löydöt on poimittu saviselta pellolta, rantaterassin päältä ja rinteestä, noin 50x50 m:n alalta

Toivala (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naurislahden lounaan puoleisen peltorinteen harjalla, Metelinmäen laella. Löytöjä poimittiin keskittymästä Toivala 1 noin 30x30 m:n laajuudelta sekä keskittymästä Toivola 2, saman suuruisesta alueelta.

Tervalampi (1000010425) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ison Hiisijärven luoteispäässä, savisella pelolla, vanhan rantamuodostelman harjalla. Löydöt tulivat noin 20x20 m suuruiselta alueelta.

Myllyniemi (1000010429) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ison Hiisjärven pohjoispuolella, Naurislahdesta Isoon Hiisjärveen laskevan Myllykosken länsirannalla. Löydöt on poimittu savisesta pellosta, noin 100 m Myllyniemen talosta etelään, noin 20x20 m laajalta alueelta.

Kivikkola (1000010430) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pienen Saramon eteläpäässä, Laukanlahden kaakkoiskulmassa. Alueelta on löytynyt aiemmin kaksi kirvestä. Löytövyöhyke on ainakin 50 m leveä ja 100 m pitkä.

Pörtsy (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Jokikylässä, Hovilasta Lamminkankaalle vievän tien eteläpuolella, Pörtsyn talon pohjoispuolella, metsän ja pellon rajalla. Löydöt on poimittu noin 20x20 m:n laajuiselta alueelta hiekkaisen pellon pinnalta.

Mekrijärvi Sissola (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mekrijärven koillisrannalla sijaitseva, viimeistään 1400-luvun puolivälissä muodostettu Mekrijärvi on ilmeisesti Ilomantsin toiseksi vanhin kylä. Kylän vanhuudesta kertoo mm. se, että Mekrijärveen kuului vuonna 1500 kaksikymmentä taloa. Kylä muodosti tuolloin pääosan Moskovan alaiseen Vatjan viidennekseen kuuluneesta Mekrijärven läänistä. Alue oli siirtynyt vuonna 1478 tapahtuneen Novgorodin valtauksen myötä Moskovalle.
Vuoden 1590 savuluettelon mukaan vain viisi kylän kahdestatoista talosta maksoi enää veroa. Kylän tilaluku laski alimmilleen 1600-luvun alussa. Kylä elpyi luterilaisten alkaessa muuttaa alueelle 1600-luvun lopulla. Suuri osa kylän ortodokseista pakeni 1700-luvun alussa, mutta palasi myöhemmin takaisin.
Sissola on maan kuulun runonlaulaja Simana Sissosen (1786–1848) kotitalo.
Sissolan salaojakaivantojen valvonnassa vuonna 2007 alueella ei havaittu rakenteita, mutta löytöinä saatiin nuorehkoa historiallisen ajan materiaalia (punasavikeramiikkaa, ym.). Valvonnan perusteella alueelta on löydettävissä nykyistä tilaa vanhempia kerroksia. Vuoden 2020 inventoinnissa kohteen luonteesta tai laajuudesta ei saatu uusia tietoja.
Vuonna 1994 havaittua mahdollista kuppikiveä ei ole kyetty paikantamaan myöhemmissä tutkimuksissa. Kuppikivi on saattanut tuhoutua, siirtyä tai peittyä myöhemmän maankäytön yhteydessä.

Liimasalmi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Kotajärveen työntyvän Liimasalmen kärjessä olevalla tasanteella, jonka rinne viettää rantaa kohde. Kohteen eteläpuolella on nähtävissä noin 5-20 metrin levyinen rinteen ja rannan välinen suoalue. Kohteen maaperä on hiekkaista moreenia.
Inventoinnissa vuonna 2020 alueelle kaivetuissa koekuopissa havaittiin kvartsi-iskoksia ja palaneita luunsiruja. Osassa kuopista oli havaittavissa yli 20 senttimetrin paksuinen noensekainen kulttuurikerros sekä palaneita kiviä. Alueella on ehjä podsolimaannos ja kohde vaikuttaa siis hyvin säilyneeltä.

Härkinpuro 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Löytöpaikka sijaitsee koilliseen, kohti Härkinpuroa viettävällä rinteellä. Alueen yläosa on hiekkaa, mutta alaosa savea. Härkinpuron toisella puolella on Härkinpuro 1 -niminen asuinpaikka. Löydöt ovat tulleet esille kynnetyn pellon pinnalta, rinteen alaosasta.

Revonkylä Venälä (Hautapaikat)
Historiallinen; "Revon kylässä" oleva kalmisto mainitaan SMYA VII:ssa, Ilomantsin kihlakunnan muinaisjäännöksistä kertovassa artikkelissa (Tirronen 1885:46). Mahdollinen tsasouna on perimätiedon mukaan sijainnut Venälän talon pohjoispuolisen vaaran laella ja kalmisto sen alapuolisessa rinteessä. Alempana rinteessä olevan kuusen lähettyvillä on kuitenkin ollut näkyvissä grobujen jäännöksiä vielä ennen sotia. Esihistorialliseksi kuppikiveksi tulkittu iso kivi talon lounaispuolella on siten nuorimpien hautojen vieressä. Kiven "kuppi" ja heikko "ristikuvio" ovat kuitenkin mitä todennäköisimmin luontaisia rakenteita. Vaikkei kivi olisikaan varsinainen kuppikivi, ei se sulje pois mahdollista uhrikivifunktiota.
Vuonna 1500 Revonkylässä on ollut viisi taloa. 1500-luvun lopulla kylä autioitui ensi kerran, mutta asutettiin 1640-luvulla. Kylän autioiduttua toistamiseen se asutettiin jälleen 1750-luvulla. (Björn 1991:113; Saloheimo 1976:60.)

Kirkonkylä Kirkonpelto (Asuinpaikat)
Historiallinen; Nykyisen luterilaisen kirkon kaakkoispuoliselta pellolta, n. 200 m pohjoiseen Pappilanvaaran ortodoksikalmistosta. Löytöjä (saviastian palasia, piitä, kvartsi-iskoksia ja liitupiipun varren katkelma) poimittiin hiesupitoiselta peltoalueelta, joka inventointiajankohtana oli osin puutarhapalstoina ja osin kesannolla. Löydöt ovat jokseenkin tasaisella, vain hiukan länteen viettävällä terassilla. Tasanteen itäpuolella on jyrkkä ylärinne ja länsipuolella jyrkähkö alarinne.
Vuoden 2020 inventoinnissa kohdetta ei tutkittu tarkemmin. Muinaisjäännöksen luotettava rajaaminen on mahdollista lisätutkimusten myötä. Kohteen rajaus on topografian ja vanhojen karttojen perusteella laadittu karkea arvio.
Ilomantsi on ilmeisesti Pohjois-Karjalan vanhin kylä; syntynyt ehkä jo 1300-luvulla. Ortodoksiasutus lähes hävisi ruptuurisodan seurauksena 1650-luvulla, mutta asutus elpyi 1700-luvun lopulla. Vanhimmat talot sijaitsivat Pappilanvaaralla ja pohjoisempana Ilomantsin järven itärannalla.

Kuikanniemi (146500010) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kaunislahden ja Muikunlahden välisellä niemellä olevalla pellolla on historiallisen ajan asuinpaikan jäännöksiä sekä rannassa myös kivikautinen asuinpaikka.
Ilomantsi on Pohjois-Karjalan vanhin kylä; syntynyt ehkä jo 1300-luvulla. Kuikanniemen osassa Ruukinniemi on sijainnut tiilitehdas (pappilan uutta päärakennusta varten).

Pentinniemi Vanhala (Hautapaikat)
Historiallinen; Perimätiedon mukaan Vanhalan talon pihalla, aitan takana on ollut kalmisto. Nyt aitta on muutettu sivummalle ja paikalle on tuotu täytemaata. Lisäksi pihapiiriin on rakennettu uusi sauna ja navetta, joten vanha kalmiston paikka lienee vaurioitunut. Talonväki tiesi paikalle haudatun "venäläisiä". Muuan ylioppilas on kaivanut siinä kuitenkaan mitään löytämättä. Kyseessä lienee vanha ortodoksikalmisto (Maarit Lönnberg 1973:12).
Vanhalan talon eteläpuolella, Pielisen rannalla olevaa kaunista koivikkoa on kautta aikojen kutsuttu Kalmistometsäksi, mutta mitään varsinaisia hautoja ei paikalla kerrota havaitun (Maarit Lönnberg 1973:11).
Vaatii tarkempia arkeologisia tutkimuksia.

Rauanjärvi Kalmosaaret (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmosaaret ovat kaksi pientä, peräkkäistä saarta Rauanjärven pohjoispäässä. Kumpikin saari on melko alava, metsää kasvava ja varvikkopohjainen.
Inventoinnissa tarkastetusssa pienemmässä Kalmosaaressa todettiin lukuisia hautapainanteita, joista osa vaikutti kaivelluilta. Saaressa todettiin hyvin säilynyt pieni hautaus, ja todennäköisesti jäljellä on kajoamattomia hautauksia.
Eteläisemmässä Kalmosaaressa ei inventoinnissa käyty.

Oskola Oskolanhovi (Hautapaikat)
Historiallinen; Loitimojärven etelärannalla sijaitsevan Oskolanhovin viereisen vaaran huipulta, nykyisen Parvialan talon puutarhasta on löytynyt ihmisluita.

Löytöjärvi Kalmonsaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Löytöjärvessä olevaan saareen kerrotaan isonvihan aikaan haudatun sekä venäläisiä että suomalaisia kaatuneita. Noin 1900-luvun alussa puissa oli vielä nähtävissä ristinmerkkejä.

Tervashako 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Porolan-Lappalan tieltä Polvijärventielle erkanevan pikkutien risteyksen pohjoispuolella, Porolan tien länsipuolella. Kuoppa on kooltaan noin 5 x 4 metriä ja se sijaitsee melkein tien penkassa.

Kirkkosärkkä (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee pitkällä harjualueella, Karsikkolammenkankaan ja Kirkkosärkän välissä, Karsikkolamminkangasta kiertävän metsäautotien "lenkin" pohjoispäässä, aivan tien vieressä, Kirkkosärkälle johtavan tien risteyksestä 50 metriä lounaaseen.

Luotoniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Raunioalue sijaitsee Maljasalmessa Luotoniemen lomakylään vievän tien risteyksessä aivan lomakylän tuntumassa ilmeisesti noin 100 x 100 metrin kokoisella alueella, kuusikossa.

Käärmesärkkä (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilu sijaitsee aivan rautatien länsipuolella, jyrkän harjun alla, Väärälammen länsipäästä lounaaseen. Hiilimiiluksi tulkittu kuoppa on halkaisijaltaan noin 4 metriä ja se on suhteellisen matala. Ympärillä on vallit.

Polvijärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Havumetsäinen saari Lieksan Polvijärvellä, Keloniemen kaakkoispuolella.
Tarkastuskäynnillä 2014 saaren pohjois- ja länsiosissa havaittiin hautapainanteita/-kuoppia.
Yhteen hautapainanteeseen tehtiin koekuoppa, joka oli löydötön.

Vieki Koivuranta (Hautapaikat)
Historiallinen; Viekin kylän keskustassa, Viekijoen länsirannassa, nykyisen työväentalon ja tanssilavan paikalla on ollut perimätiedon mukaan kalmisto ja tsasouna.

Nurmijärvi Kalmonniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Nurmijärven lounaisrannalla. Perimätiedon mukaan paikalla on hautausmaan lisäksi ollut myös kirkko.
Vuoden 2014 inventoinnissa käytiin läpi niemen kärki, mutta ei havaittu maanpinnalla mitään hautauksiin viittavaa.

Kitsinvaara Rajavyöhyke (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Inarin rajavartioaseman pohjoispuolella, Honkavaaran metsäauton itäpuolella on suuressa punahongassa vuosiluku 1805 ja vinoristi.

Tuomaala (426000003) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta Vaivion kylän pohjoispuolella olevalla kankaalla, Kuisma-nimisen lammen rantaan johtavan tien varrella.

Rieponkallio (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Vaivion Kaarreniemeen johtavan tien varrella on maastossa nähtävissä kaksi tervahautaa sekä yksi hiilimiilu. Tervahaudoista suurempi on halkaisijaltaan noin viiden metrin laajuinen ja toinen, tien pielessä sijaitseva osittain maankäytön vaurioittama. Hiilimiilu sijaitsee noin 27 metrin päässä tervahautojen itäpuolella. Rakenteessa on selvät maavallit ja ilma-aukot reunoilla. Miilun halkaisija on noin 13 metriä ja se sijaitsee sähkölinjan alla.

Kuisma (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Kuisma-nimisen lammen luoteisrannalla, lammen rannasta noin 200 m päässä, metsäautoteiden risteyksessä.
Sijaintitiedot tarkistettu Lidar-aineiston perusteella.

Mieronjuoksu (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Viinijärven Myhkyränselän etelärannalla, Mieronjuoksu-nimisen lahden länsirannalla, vajaa 100 metriä rannasta.

Lamminkangas 2 (426000017) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Mahdollinen hiilimiilu sijaitsee Lamminkankaalla, joka on Riihilammen koillispuolella oleva laajahko mäntykangasalue Mattisenlahteen vievän tien eteläpuolella. Kohde on Jokelan talosta 1,1 km kaakkoon ja Riihilammen rannasta 240 m. Kuoppa on halkaisijaltaan noin 4 metriä ja se on 1,5 metriä syvä. Sen ympärillä on vallit.

Rajakangas (426000019) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Roukalahden ja Lamminniemen välillä, Liperi-Rääkkylä -maantien pohjoispuolella, Rajakankaalla, kahden suuren hiekkakuopan välisellä alueella, mäntykankaalla. Hauta on halkaisijaltaan noin 8 metriä ja se sijaitsee kankaan pohjoisreunalla. Peruskarttaan on merkitty toinenkin tervahauta alueella.

Siikasalmi (426000024) (Hautapaikat)
Historiallinen; Mahdollinen hautapaikka Siikasaaren Siikasalmen etelärannalla. Paikalta on myös liitupiipun paloja (KM 7678).
Kohteella elokuussa 2023 tehdyssä maakaapeloinnin kaivutyön valvonnassa ei havaittu merkkejä ruumishaudoista. Mikäli paikalla on ruumiskalmisto, se saattaa valvontahavaintojen ja topografian perusteella rajautua tien itäpuoleiseen pihapiiriin. Varmoja päätelmiä sen olemassaolosta ja laajuudesta ei voi tehdä ilman arkeologista koekaivausta.

Itraniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kalmiston kerrotaan olleen Papelonsaaren Itraniemen Lappalan pellossa (n:o 74 ja 75 Liperin kylää).

Multiniemi (541010029) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Mujejärven kaakkoispuolella, Multiniemen itäpuolella, alueella olevan kesämökin pihamaalla, aivan rannassa. Asuinpaikaksi määritelty alue on noin 20 m leveä ja 100 m pitkä rannan suuntainen kaistale. Asuinpaikalta on vuoden 2008 inventoinnissa havaittu modernin tulisijan lisäksi eroosion kuluttamassa rantatörmässä kolmessa kohdassa tulenpidon merkkejä, palanutta luuta sekä kvartsi-iskoksia. Palaneet luut ovat tulleet esille veteen sortuneesta hiekkaisesta rantatörmästä.

Kuohattijärvi Sikosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Tarinan mukaan Sikosaaren itä- ja pohjoispäähän on haudattu joskus isonvihan aikaan saareen piiritetyttyjä ja kuolemaan jätetyttyjä venäläisiä. Inventoinnissa saaren korkeimmalta kohdalta löytyi kolme pitkulaista painannetta etelä-pohjoissuuntaisessa rivissä. Suurin niistä on kooltaan 2,9 x 2 x 0,70 metriä. Koepistoissa ei havaittu mitään hautaukseen viittaavaa.

Täitimenniemi Ylälamminsuo (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rääkkylä-Kitee tien eteläpuolella, muutama metri tiestä lounaaseen on suuri (10 m halkaisija) ja hyvin säilynyt tervahauta.

Sintsi Kirkkovuori (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Kirkkovuori sijaitsee Oriveden Jäniiselän Kotalahden pohjoisrannalla, Vuosalmelle johtavalla kapealla kannaksella. Kirkkovuori on selvästi ympäristöstään erottuva jyrkkärinteinen kukkula, jolla on tasainen, noin 50 x 50 m suuruinen lakialue. Paikalta on löytynyt mahdollisesti merovingiaikainen putkikeihäänkärki noin 10-15 cm syvyydestä, irti revityn kannon juurakosta. Summittainen löytöpaikka on 10 metrin päässä laen eteläreunalta, vuorelle johtavan tien itäpuolella, siitä noin 5 m itään.
Kirkkovuoren alapuolelta Vuosalmen rantaan kulkeva tie on vanhan ratsupolun paikalla, joka johti lännessä aina Liperiin saakka. Tarinan mukaan Vuosalmi on puhjennut vasta Höytiäisen katastrofin yhteydessä vuonna 1859. Idässä ratsupolkua pääsi Sintsin kannasta pitkin Onkamojärvien yli ainakin Tikkalaan saakka ja siitä ilmeisesti edelleen Laatokan Karjalaan.
Kirkkovuoren korkeimmalla kohdalla on kivetty nelikulmainen kuoppa (80 x 55 x 40 cm), jossa kertoman mukaan on ollut havaittavissa myös hirsirakennetta. Toinen kiveämätön kuoppa (150 x 120 x 35 cm) on alempana rinteessä. Tarinan mukaan vuorella olisi asunut erakkomunkki.

Tervalampi (1000001157) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervalampi sijaitsee aivan Rääkkylän kunnan rajalla, Hammaslahdentien itäpuolella, Tervalammen autiotalosta 500 metriä etelään. Lammesta parisataa metriä pohjoiseen on pieni pelto ja sen pohjoispuolella niitty, jolla viljelysrauniot ovat. Ilmeisesti tämä niittykin on vanha pelto, mutta nyt siinä kasvaa koivua. Paikalla on puolenkymmentä kivirauniota, kooltaan 2-3 -metrisiä, noin metrin korkuisia. Röykkiöitä on ehkä noin 30 x 30 metrin kokoisella alueella.

Vaikkojärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmosaari on pieni saari Vaikkojärven itäosassa, Tervaselällä. Saaren kasvillisuus on varvikkopohjaista mäntymetsää ja sen pohjoispäässä sanotaan olevan painanteita, joita kyläläiset pitävät hautoina.
Inventoinnissa kartoitettiin 27 mahdollista hautapainannetta, mutta niitä lienee tätä enemmän. Painanteisiin 1 ja 2 kaivetuissa koekuopissa todettiin hautaukset, jotka molemmat olivat aiemmin kaiveltuja.

Kalmistopelto (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmistopelto mainitaan Pirjo Lahtiperän inventointikertomuksessa v. 1967, samoin Ojanlatvan ja Joonan kertomuksessa Heinävaaran osainventoinnista v. 2002. Kalmisto-nimensä pelto pn perimätiedon mukaan saanut siitä, että mökin perustuksia kaivettaessa paikalta kerrotaan löytyneen ihmisen luita. Se, mistä mökistä on kyse, ei ole tietoa. On arveltu, että kyseessä olisi Tiensivu-niminen talo, joka sijaitsee Kalmistopellon eteläpuolella. Luita kerrotaan löytyneen lisäksi Kalmistopellon kohdalta Heinävaaran läpi kulkevan tien perustuksia tehtäessä. Koekuopituksen ja kairauksen avullakaan kalmistoa ei ole kyetty paikantamaan tarkemmin. Kalmisto on saattanut tuhoutua kokonaan tai se sijaitsee jossain muualla. Kalmistopellon muistokivi sijaitsee pellon pohjoispuolella olevan tiilitalon pihalla.

Hiidenlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Puruveden Suurenkylänlahden eteläpuolella, Hiidenniemen harjun keskellä olevan pienen Hiidenlammen länsipäässä. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskos lammen pohjoisrannalle johtavan tien hiekkaisesta leikkauksesta n. 20 m Pellavasniemeen johtavalta tieltä pohjoiseen. Koekuopassa lähellä olevalla pienellä tasanteella nokista likamaata.

Liukkuniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Puruveden Poroniemenlahden pohjoisrannalla, pienellä Liukkuniemellä olevasta kesämökistä 140 m länsiluoteeseen. Paikalla on laaja hakkuuaukea, jolla on kolme kiviröykkiötä n. 15 m etäisyydellä toisistaan, kolmiomuodostelmana. Kiviröykkiöt ovat halkaisijaltaan n. 3 m ja ne ovat karikkeen ja sammalen peitossa. Alue on ollut vanhaa kuusikkoa. Ilmeisesti kiviröykkiöt ovat kaskiraunioita.

Mäntyrannan leirintäalue (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Mäntyrannan leirintäalueelle johtavan tien haarautumassa, n. 350 m Kesälahden keskustasta Vääränmäkeen johtavasta tiestä etelälounaaseen. Mäntyranta on pieni Hummonselkään pistävä niemeke, jonka länsipuolella avautuu pitkä, kaunis hiekkaranta. Paikalla kasvaa sekametsää, eniten mäntyä mutta myös mm. koivua ja hieman katajaa. Tien haarassa, lomamökkien vieressä sijaitsee pyöreä kuoppa, jonka ympärillä on korkeahkot vallit. Kuopan halkaisija on vallin korkeimmasta kohdasta mitattuna 11,50 m, ja koko miilu on halkaisijaltaan 17,50 m.

Lappala (1000003384) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kotikummun ja Koivurannan tilojen välisellä kumpareella, n. 80 m maantieltä 4800. Alueella kasvaa istutettua nuorta mäntyä. Metsänpohja on heinikkoinen. Hevosenkengän muotoinen tervahauta aukeaa länsiluoteeseen. Siitä 32 m etelälounaaseen on peltoa rajaavan kiviaidan kulma, jonka välittömässä läheisyydessä metsän puolella on kivirakenteita (mahdollisesti peltoraunioita ja talonpohja). Tervahaudan laajuus on n. 8 m x 8,5 m. Keskellä hautaa on kuoppa, jonka syvyys on n. 1 m. Kohde on merkitty peruskarttaan.

Lamminranta (1000003386) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee noin 120 m kaakkoon Lamminrannan tilan päärakennuksesta. Tervahaudan vallit erottuvat selkeästi ja keskellä on kuoppa. Valleilla kasvaa heinää ja leppää, ympäröivä metsä on mäntykangasta.

Laka-ahonkangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta tai hiilimiilu sijaitsee Puhoksen-Savonlinnan -tien pohjoispuolella, Villasenjärven ja Ängervöinen-järven välissä olevan Laka-ahonkankaan eteläosassa, Tuomelan talosta 430 m luoteeseen. Tervahauta on mäntykankaalla, sen halkaisija on n. 7 m, siinä on vallit ja sen ympärillä on kehässä pienempiä kuoppia.

Tervahaudankangas (1000003402) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Tervahaudankankaalla aivan metsäautotien varressa. Tielinjaus on tehty osittain tervahaudan läpi, niin että itäreuna tervahaudasta on tuhoutunut. Tien sivussa maaleikkauksessa on havaittavissa paksu kerros hiiltynyttä puuta. Metsä alueella on mäntykangasta, mutta tervahaudan valleilla kasvaa koivuja ja haapoja. Tervahaudan länsivallin paksuus on 3,2 m ja pohjoisvallin 3,5 m. Tervahaudan keskellä on selvästi erottuva kuoppa, jonka halkaisija on 3,6 m ja syvyys n. 1,6 m.

Munkinhauta (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Riihilahdensuon länsipuolella, Mustolan tiestä haarautuvan, Pillinkiin johtavan tien pohjoispuolella, n. 5 km Kesälahden kirkosta koilliseen. Paikalla sijaitsee kahden kumpareen välissä pyöreä kuoppa, halkaisijaltaan 10 metriä. Kuopassa on paljon hiiltä ja sen eteläpuolella valli

Myllylahti (1000003422) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Myllylahti on Puruveden Hummonselän luoteisin lahti, jonka itäreunalla on järveen pistävä Ansonniemi. Myllylahteen laskee pohjoisesta Myllyjoki tasaisen hienohiekkaisen kankaan halki. Kankaan halki kulkee myös sähkölinja, jonka alapuolella äestysvaoissa on näkynyt joitakin palaneita kiviä muuten täysin kivettömällä kankaalla. Paikka on Anttilan talosta 300 m itään. Noin 100 m luoteeseen, metsässä, vanhalla rantatörmällä on myös tervahauta, halkaisijaltaan n. 6 m, syvä kuoppa keskellä.

Kuolemalampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Kuolemalammin ja Pienen Kuolemalammin välisellä kannaksella, VT 6:n ja Uukuniemen kirkonkylän tienristeyksen kaakkoispuolella, aukkohakatulla hiekkankankaalla. Tervahauta on halkaisijaltaan n. 10 m ja sillä on 5 m leveä ja laakea pohja. Juoksutusaukkoa ei ole näkyvissä.

Sorsasaari Muukkilaisten hauta (Asuinpaikat)
Historiallinen; Maukonen kuvaa: "Muukkilaisten hauta on Pyhäjärvessä olevan Sorsasaaren pohjoispäästä koilliseen pistävän Pötsönniemen luoteisrannalla. Hauta on nelikulmainen, maan pinnalta mitaten 24 jalkaa pitkä, 22 leveä ja 7 jalkaa syvä. Sen laidat viistoutuvat alaspäin. Tämän haudan laidoissa ei ole kivilatomusta." Pötsönniemen itärannalla on palaneen talon pohja.
Vuonna 2014 todettiin, että Pesosen inventoima kuoppa on pohjakaavaltaan
nelikulmainen, pohjaan kapeneva ja 2,5 m syvä kuoppa, jonka reunalla rannan puolella on reunavalli, jonka leveys on 2 m ja korkeus metrin. Kuopan laajuus reunavalleineen on 8 x 8 metriä. Kuoppa on huomattavan jyrkkäreunainen ja suppilomainen.
Pesonen on inventoinnissaan arvellut, että kyseessä on mahdollisesti tervahauta.
Nelikulmaisuutensa vuoksi kohde on tervahaudaksi kuitenkin melko epätyypillinen.
Huomiota herättävää on, että kuopan reunat ovat vaakasuorassa tasossa; se - yhdessä
jäännöksen koon ja nelikulmaisuuden kanssa - tuo mieleen jonkinlaisen rakennuksen
perustuksen. Toisaalta sijainti rinteessä on sellaiseksi epätyypillinen, eikä syvä kuoppakaan tue ajatusta.

Kunnarinniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Sauvonjärven länsipuolella olevan Kunnarinniemen tyvessä, Aittolahden kaakkoisimman sopen rannalla. Paikalla on kolme suurta, halkaisijaltaan 10-metristä miilukumpua, joista eteläisimmän alueen halki kulkeva tie on osittain halkaissut ja hiiliä on pitkin pientareita. Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta. Tien leikkauksessa on myös palaneita kiviä, mikä saattaa viitata myös kivikautiseen asuinpaikkaan - sijainti ainakin on otollinen kivikautiselle asuinpaikalle.

Välijoki (1000006144) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ala-Ruokoseen laskevan Välijoen suulta noin 100 metriä etelään hiekkatien ja Ala-Ruokosen järven välissä. Alueen maastossa kasvaa mäntymetsä ja maaperä on hiekkaa. Paikalta on inventoinnissa 2006 löydetty kvartsi-iskoksia tien leikkauksesta. Inventoinnin 2012 perusteella paikka sopisi sijaintinsa ja topografiansa puolesta asuinpaikaksi. Tarkastuksessa ei kuitenkaan havaittu kvartseja tai muita selviä merkkejä esihistoriasta.

Varmonniemi Kalmonniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kiteen ja Kesälahden rajalla, laajalla Varmonniemellä, soisen niemekkeen pohjoiskärjessä. Niemi on ollut ennen saarena. Paikalla on kaksi pienialaista kumparetta, joilla on epämääräisiä ihmisen tekemiä kuopanteita. Paikannimeen ei liity perimätietoa. Mahdolliset hautapainanteet rajoittuvat niemen korkeimpaan osaan, järvenlaskua edeltäneen vanhan rannan yläpuolelle.
Paikalla havaittiin kahdeksan selkeästi erottuvaa mahdollista hautapainannetta sekä useita epämääräisempiä painanteita. Lisäksi havaittiin pystyasennossa oleva litteähkö kivi, jonka
laajuus tyvestä on 30 x 25 cm ja korkeus 20 cm. Alueella on hyvin vähän maakiviä
- sijaintinsa, muotonsa ja asentonsa vuoksi kyseessä saattaa hautakivi.

Petäjäsaari (1000008004) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Petäjäsaari sijaitsee Pyhäjärven Ukonniemenselän pohjoisosassa, Honkaniemen, Vilanniemen ja Mujusenniemen välissä, mantereelle on matkaa noin 300-400 m. Isohko maakivi sijaitsee saaren länsirannalla, noin viisi metriä rannasta ja siihen on päälle hakattu luku 22 sekä nuoli, joka on lähes tarkalleen kaakko-luode -suunassa (347 gon ). Nuoleen on hakattu väkäset molempiin päihin. Todennäköisesti kivi on ollut ennen Puhäjärven laskua rantavedessä, sillä vanha rantakoivikko on aivan vieressä. Kivi on jokseenkin varmasti Kesälahden ja Varmonniemen kylien rajamerkki, sillä raja kulkee juuri nuolen suunnassa.
Rajakiven laajuus on 1,5 x 1,2 m ja korkeus 1,2 m. Siihen on hakattu 30 cm pitkä nuoli ja 16 cm korkea numero 22. Hakkuujäljen leveys on n. 1 cm ja syvyys n. 0,5 cm. Hakkaukset ovat 40 x 34 cm:n alalla.

Haverila (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kvartsi-iskoksia poimittu Vinkerrannan eteläpuolisesta savisesta pellosta, noin 20x20 m:n alalta. Talon mailta on vuonna 1888 löytynyt tasataltta.

Tyttölampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Sotkumassa, Viinijärveen kuuluvien Tyttölammen ja Välilammen välisen salmen yli johtavan sillan molemmilla puolilla.
Sillan pohjoispuolella, salmen poikki kulkee pienten pystypaalujen rivi eli mahdollisen kalapadon jäänteitä. Kohde havaittiin keväällä 2008 veden ollessa matalalla. Kohde tarkastettiin vuonna 2008, mutta vesi oli tuolloin korkealla eikä rakennetta pystytty havainnoimaan.
Kohteelle tehtiin vedenalainen tarkastus kesällä 2020. Vesi oli korkealla ja pinnalle näkyi vain yksi pidempi pystypaalu noin pari metriä sillasta pohjoiseen. Pinnan alla, pystypaalun molemmin puolin havaittiin salmen poikki kulkeva rivi pienempiä pystypaaluja, jotka näkyivät kokonaisuudessaan veden ollessa matalalla vuonna 2008.
Sillan pohjoispuolella, mutta aivan sillan vieressä, sen länsireunassa on pieniä pystypaaluja (halkaisija noin 5-10 cm), joiden päät erottuivat pinnalle. Aivan niiden vieressä pinnan alla on pienempiä pystypaaluja. Sillan alla, aivan sillan keskellä ja samassa linjassa sillan kanssa mahdollisesti vanhemman sillan tukipaaluja, ainakin 11 kappaletta.
Sillan eteläpuolella on myös jäänteitä ihmistoiminnasta. Sillasta pari metriä etelään, sekä itä-, että länsirannan molemmilla reunoilla havaittiin muutamia pienehköjä pystypaaluja ja kärjestä terävöityjä paaluja, joiden halkaisija on noin 5-10 cm. Sillasta noin 6-7 metriä etelään, salmen itäpuolen rannassa on kaksi vierekkäistä leveää lankkua, jotka muistuttavat lähinnä pitkospuita tai uponnutta laiturirakennelmaa. Niiden pituus on noin 2 m ja kahden lankun leveys yhteensä 40 cm, paksuus 2-3 cm. Salmessa voi olla enemmänkin jäänteitä, joita ei huonon näkyvyyden takia erottunut.

Jussinsuo (Raaka-aineen hankintapaikat)
Historiallinen; Historiallinen kuparikaivos Kontiolahdella. Malmia tiedetään louhitun ainakin 1799-1814. Ensimmäiseksi maininnaksi arvellaan malmiesiintymän löytymistä 1799.
Jussinsuo on ollut merkittävä historiallinen metallikaivos. Kaivospaikka mahdollisine siihen liittyvine rakenteineen ja muine jäännöksineen on muinaismuistolain tarkoittama kiinteä muinaisjäännös. Kohteen luonne ja laajuus kiinteänä muinaisjäännöksenä tulee vielä selvittää ja arvioida maastossa sekä historiallisia lähteitä hyödyntäen.
ALUSTAVA LUOKITUSPERUSTE:
- historiallinen merkitys GTK:n tietojen perusteella:
perustamisajankohta (1799) ja malmin kokonaislouhinta (1800 tonnia)
- tutkimuskirjallisuudessa tunnistettu historiallinen merkitys (Laine 1950, 54)
- karttatarkastelun perusteella myöhempi maankäyttö ei ole olennaisesti muuttanut kaivospaikkaa
PAIKKATIETOSELITE:
Kohde on alustavasti paikannettu pistemäisenä osoittaen sen historiallisten vaiheiden kannalta keskeinen sijoittuminen. Kulttuuriympäristön luonnetta ja laajuutta ei ole vielä esimerkiksi kaivosyhdyskunnan tai malmin käsittelyn ja kuljetuksen kannalta selvitetty.

Puruveden Käräjäkallio (Kivirakenteet)
Historiallinen; Käräjäkallio on pieni kallioinen saari, jossa Kesälahden, Kerimäen ja Punkaharjun rajat kohtaavat. Saaressa on rajakivi, jossa on vuosihakkaus 1769 Savon ja Karjalan maakuntia erottavan rajan merkkinä. Rajakiven ympärillä on pienempiä kiviä, joita käräjien lautamiehet ovat käyttäneet istuiminaan. Kohde on entisöity talkoovoimin vuonna 2001, jolloin 1960-luvulla pois vieritetyt istuinkivet siirrettiin takaisin paikoilleen ja kahtia haljenneen rajakiven osat liitettiin yhteen. Kivet on kiinnitetty paikoilleen rautatapein. Kohteessa on muistotaulu, joka on pystytetty vuonna 2004.

Mujejärvi 4 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Mujejärven itäpäässä olevan Kukonsärkän harjulla, joka muodostaa järveen työntyvän niemen. Niemen maaperä on pienikivistä hiekkaa. Niemen etelärannan kuluvasta särkästä löytyi kvartsi-iskoksia. Tästä noin 30 metrin päässä harjun päällä olevalta tasanteelta löytyi koekuopasta myös kvartsi-iskos.

Peurakangas (1000013461) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Mujejärven länsipuolella Peurakankaan kaakkoisosassa polun varrella. Tervahauta koostuu varsinaisesta haudasta ja etelän puolelle sijoitetusta tervanlaskukuopasta.

Tetrijärvi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Tetrijärven Talvilahden pohjoispäässä olevalla muutamia kymmeniä metrejä halkaisijaltaan olevalla hiekkakumpareella. Koekuopasta löytyi kvartsi-iskoksia ja viistoteräinen nuolenkärki.

Tetrijärvi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Tetrijärven Talvilahden ja Haukilahden väliin jäävän niemen eteläkärjessä on kaksi pientä soiden ympäröimää saareketta. Asuinpaikka sijaitsee läntisessä saarekkeessa. Koekuopasta löytyi kvartsi-iskoksia.

Tetrijärvi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Tetrijärven länsipäässä, lasku-uoman kaakkoispuolella on hiekkainen saareke. Asuinpaikka sijaitsee saarekkeen länsipäässä suon laidassa. Koekuopista löytyi vuorikristallinen kaavin ja kvartsi-iskos.

Kivikautinen; Kohde sijaitsee Tetrijärven pohjoispäässä hiekkaisella kumpareella suon laidassa. Asuinpaikka on vanhan rantatörmän päällä olevalla tasanteella. maaperä paikalla on kivetöntä hiekkaa. Alueelle kaivetuista koekuopista löytyi joitakin kvartsi-iskoksia, jotka ovat peräisin ainakin kahden ytimen prosessoinnista.

Koirilammit 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee läntisen Koirilammin länsipuolella suon laidassa noin 100 m lammen rannasta. Tervahauta on jyrkänteen päällä olevalla tasanteella ja valutuskuoppa on törmän rinteessä. Lähellä oleva erillinen kuopanne lienee tervanpolttajien pieni tilapäinen asumus.

Mujejärvi 1 (Hautapaikat)
Historiallinen; Mujejärven lounaisosassa huutoniemen edustalla sijaitsee pieni nimetön saari. saaren keskellä maaperä on hienojakoista, ja se poikkeaa siten kivisestä Kalmosaaresta. Saari on kooltaan noin 30 x 45 metriä ja sen laki on tasainen. saaren laella on yksi hautakuoppa, kooltaan 2 x 0,8 x 0,5 metriä. Koepistosta löytyi luuta.

Mujejärvi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee mujejärven etelärannalla Vesasaaresta eteläkaakkoon olevan niemen luoteiskulmassa. Saramon jotoksen polku kulkee niemen poikki ja asuinpaikka jää sen ja rannan väliin korkean törmän päällä olevalle tasanteelle. Maaston ja löytöjen perusteella kohde on alueen kivikaudelle tyypillinen pienialainen asuinpaikka. Koekuopista löytyi kvartsi-iskoksia.

Suiponniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Muokonjärven Naukulahden länsirannalla Ruhkarannan lomakylästä noin 500 m luoteeseen. Asuinpaikka on hiekkaisella niemellä.
Suiponniemessä on suoritettu arkeologisia tutkimuksia vuonna 1986. Yhtä kampakeraamista saviastianpalaa lukuun ottamatta keramiikka on varhaismetallikautista, koristelematonta asbestisekoitteista keramiikkaa.
Suurin osa asuinpaikasta tuhoutui vuonna 2008 huvilan rakennustöissä.

Harakkamäki Kalmoniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Harakkamäen Kalmoniemi sijaitsee Pielisen länsirannalla Joensuun selän kohdalla, aivan niemen kärjessä. Sen kohdalla on matalia, melko epämääräisen muotoisia painanteita sekä pyöreitä ja soikeita kuoppia. Maaperä paikalla on hiekkaa. Kasvillisuus on rehevää puolukkavarvikkoa ja vanhaa metsää - suuria kuusia ja mäntyjä. Alueelle kerrotaan haudatun venäläisiä, ja siellä sanotaan myös kummittelevan. (Lönnberg 1973:11.)Kyseessä saattaa olla vanha ortodoksikalmisto. Vuoden 2006 inventoinnissa paikalla havaittiin noin 10 painannetta 50 x 50 m laajuisella alueella.
Vuoden 2011 inventoinnissa ei varmoja hautapainanteita havaittu. Kalmiston säilyneisyyden todentamiseksi tarvitaan koekaivauksia.

Härkäkangas (1000014319) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kaskirauniokohde sijaitsee Sangenlahdesta Oravilahteen johtavan tien varrella, sen itäpuolella, Pihlajamäen talosta noin 200 m kaakkoon. Metsäauratulla alueella havaittiin useita kymmeniä kiviraunioita, halkaisijaltaan 2-10 m ja korkeudeltaan noin 1 m. Röykkiöalue jatkui itäpuoliseen kuusimetsään. Metsäauratulla alueella maa oli mustaa ja hiilistä.

Kääppäniemen tervahauta (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; kohde sijaitsee Piimälahden Säyneenlahden itärannalla ja se on merkitty peruskartalle. Alueella on nähtävissä neljä halkaisijaltaan noin 10 metriä olevaa tervahautaa, joista yhdessä on nähtävissä selvä ränninpaikka.

Kontiovaaran Raatosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Historiallisen ajan kesähautasaari sijaitsee Koitereen itärannnalla, Lylyniemen edustalla. Raatosaari on kooltaan 80 x 50 m. Raatosaarta kerrotaan käytetyn kesähautasaarena (Sauvo Henttonen 2002)

Autioniemi (1000015390) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Metsittyneessä Autioniemessä on lähistöllä asuvan arkeologian harrastajan kuvaamia rakenteita kuten pitkänomaisia kuoppia ja kivikasoja. Harrastaja on löytänyt alueelta runsaasti metalliesineitä metallinilmaisimen avulla; mm. veitsiä, nauloja, työkalujen osia. hevosenkengän, lehmänkellon ja ruotsalaisen kuparitaalarin vuodelta 1715. Kyseessä on todennäköisesti historiallisen ajan (1700-1800-l) autioitunut talonpaikka sekä kaskeamiseen liittyviä jäännöksiä.

Herajoen kuparisulatto (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Herajoen kuparisulatto sijaitsee Herajärvestä Pieliseen laskevan Herajoen itärannalla, pienen kosken varrella. Herajoen lähiseutujen Jussinsuon, Mäntylammenkallion ja Hopiavuoren louhinta alkoi vuonna 1801. Louhinta oli aluksi hyvin lyhytkestoista ja katkonaista. Vuonna 1814 venäläiset Nabokov ja Snjettkov ryhtyivät rakentamaan Herajoen varteen sulattoa paikalla jo aikaisemmin sijainneen myllyn lähelle. Kuparihytti valmistui vuonna 1815. Ruukki lopetti kuitenkin toimintansa jo 1817. Herajoen kuparisulatto sai vasta vuonna 1841 toimintaprivilegion. Ympäristön kaivoksista louhittiin kuparia, mutta ruukilla sulatettiin vain vähän malmia. Ruukin toiminta päättyi lopullisesti 1844.
Herajoen talon alapuolella kosken yli kulkee yksityistie, jonka harmaakivituet ovat mahdollisesti jäännöksiä ruukinaikaisesta padosta. Padon alapuolella, kosken itärannalla on sijainnut mylly, joka on purettu 1970/1980-luvulla. Myllyn kivijalka on näkyvissä. (1800-luvun kartta-aineiston mukaan vanhempi mylly olisi sijainnut joen länsirannalla.) Kuparisulaton rakennukset sijaitsivat myllynraunion eteläpuolella (nykyisen saunan kohdalla). Maastosta on löytynyt sinistä sulattokuonaa. Nykyisestä saunarakennuksesta koilliseen on pellonlaidassa mahdollinen rakennuksenpohja.
Ruukinpaikasta ei ole maanpinnalle erottuvia merkkejä. Kohteen sijainti on arvioitu peruskartan ja historiallisen kartta-aineiston perusteella (kartta vuodelta 1891, VA STO AD 195/239). Sulaton lähettyville on kaivettu kalalammikoita. Koska tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta, on kuparisulattamoon liittyviä rakenteita voinut säilyä joen rannalla.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Ilajankosken harkkohytti (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Ilajankosken harkkohytti ja kankirautapaja sijaitsevat Ilomantsissa, noin 300 m päässä valtion rajasta. Ruukki sijaitsi Ilajanjärvestä Luovejärveen laskevan Ilajanjoen (nykyisin Ruukinpohjanjoki) ensimmäisessä koskessa (Ilajankoski). Perustamisprivilegion Ilajankosken ruukki sai vuonna 1836. Paikalla oli jos silloin luutnantti Elias Dahlströmin ja hänen poikansa kersantti Elias Dahlströmin rakennuttama harkkohytti. Malmia saatiin ruukin lähijärvistä. Ruukin omistus siirtyi vuonna 1837 Nils Ludvig Arppelle, joka uudisti ruukkia 1840-luvulla. Arppe päätti lopettaa vuonna 1847 Ilajan harkkohytin toiminnan mm. malmin- ja hiilenhankinnan hankaluuden vuoksi. Ruukkitoimintaa ei Ilajalla enää jatkettu.
Kosken länsirannalla on säilynyt jäänteitä vanhasta voimakanavasta, jonka alapäässä on myllynraunio. Kosken ja voimakanavan välissä olevassa saaressa on epämääräisiä rakenteiden jäänteitä ja kuonaa. Kosken itärannalla, lähellä patoa, on maakumpu, jonka keskellä on kuoppa. Kummun ympärillä on paljon kuonaa. Hieman alempana joen rannalla on tasainen alue, jonka edessä on jälkiä vanhasta voimakanavasta. Tasaisen alueen molemmissa päissä on kaksi kiven-, tiilen- ja kuonansekaista maakumpua. Kumpujen ympärillä on paljon slagia ja pajakuonaa. Padon yläpuolella, itärannalla, on mahdollisesti vanhan metsäkämpän kivijalka ja tulisija. Ruukinpaikalla ja sen lähiympäristössä on myös II maailmansodan aikaisia varustuksia.

Jukajoen harkkohytti (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Jukajoen vanha ruukinpaikka sijaitsee Kontiomäellä Kangasveteen laskevan pienen Jukajoen varrella, Myllylän ja Rauhanniemen talojen eteläpuolella. Ruukin perusti Johan Lukkarinen vuonna 1860, virallisen privilegion ruukki sai vuonna 1862. Ruukki oli valmis maaliskuussa 1861 ja koepuhallus harkkouuneissa tehty. Ruukki valmisti kankiraudan lisäksi mm. lapioita ja ankkureita. Ruukki lopetti ilmeisesti toimintansa jo vuonna 1865.
Ruukkiin liittyviä rakenteita on säilynyt laajemmin joen molemmin puolin. Ruukin paikalla pienen kosken poikki johtaa kivi- ja maarakenteinen maatunut pato, joka joen itärannalla kääntyy kaakkoon ja jatkuu metsään. Padon halkaisee vanha uittorännin tai voimakanavan jäännös. Rännin pohja on ollut hirsirakenteinen. Padon alapuolella joen itärannalla on maakumpu, jossa maa on mustaa ja hiilistä. Kummusta pohjoiseen on ainakin kaksi matalaa, jalan alla rouskuvaa kohoumaa:kuonakasoja ja mahdollisia muita rakenteiden jäännöksiä. Länsirannalla on isoista lohkokivistä ladottu perustus sekä muita rakenteita, jotka mahdollisesti ovat sahan (tai muun vastaavaan suuren rakennuksen) perustukset.

Kuokkastenkosken ruukki (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Kuokkastenkosken ruukki on sijainnut Valtimonjoen (Pöyhölänjoen) varrella olevassa Kuokkastenkoskessa lähellä Kuokkastenjärven rantaa. Kuokkastenkoski oli tunnettu mylly- ja sahapaikka jo kauan ennen ruukin perustamista. Vuonna 1879 sai kauppaneuvos Antti Juhana Mustonen privilegion masuunin perustamiseen Kuokkastenkoskelle. Masuuni oli käytössä kuitenkin jo vuonna 1877. Masuunin alunperäinen tarkoitus oli takkiraudan valmistaminen Mustosen omistaman Puhoksen konepajan ja laivanveistämön tarpeisiin. Kooltaan ja tuotantokyvyltään masuuni oli maamme suurimpia. Ruukille muodostui ruukkiyhdyskunta. Masuunin sulattama malmi nostettiin järvestä, vuonna 1881 ruukilla oli valtausoikeus yhteensä 62 järveen. Sulattamisessa tarvittava kalkkikivi louhittiin Petrovaaran ja Juuanvaaran vuorista läheltä Juukaa. Ruukilla oli kalkkikivimurskain ja kalkkiuuni. Vuosina 1895–96 Kuokkastenkoskella toimi myös valimo. Vuosisadan taitteen jälkeen ruukille rakennettiin suuri retorttihiiliuuni, jonka sivutuotteina saatiin mm. tervaa ja tärpättiä. Ruukkitoiminta loppui Kuokkastenkoskella vuonna 1906,Masuuni purettiin vuonna 1911, saha jatkoi toimintaansa 1920-luvulle asti. Teollisuusrakennukset ja työväenkasarmit purettiin Kuokkastenkoskelta 1960-lukuun mennessä.
Kohteen sijaintitieto on arvioitu peruskartalta ja esitetty pistemäisenä. Tarkkaa sijaintia ja laajutta ei pystytty arkistolähteiden perusteella määrittämään. Todennäköisesti ruukin historiaan liittyviä rakenteita on säilynyt joen varrella. Kosken pohjoisrannalla sijainneista teollisuuslaitoksista on säilynyt vähäisiä raunioita. Pohjoisrannalla erottuu kivijalkoja sekä mahdollisia hiiliuunien pohjia. Ruukkiin kuulunut pato sijaitsi ylempänä joen varrella ja se on jäänyt nykyisin paikalla sijaitsevan voimalaitosaltaan alle. Alempana kosken varrella oli mylly, kalkkikivimurskaamo, saha, meijeri ja sähkölaitos. Todennäköisesti sahan kivijalka on näkyvissä maastossa lähellä järven rantaa. Masuunilta on johtanut kapea rata joen toiselle rannalle laivalaiturille. Radan linjaus on vielä vuonna 1980 erottunut maastossa. Hiiliuunien ja sahan välissä metsässä erottuu kahden kasarmirakennuksen perustukset ja kivin tuettuja kuoppia (mahdollisia kellareita). Lisää asuinrakennusten perustuksia on sahan ja masuunin välisessä maastossa. Ruukin päärakennus on säilynyt ja kunnostettu Nurmeksen seurakunnan kesäkodiksi.

Käenkosken harkkohytti (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Käenkosken harkkohytti on sijainnut Pirttijärvestä Koitereeseen laskevan Syväysjoen (Pirttijoen) Käenkoskessa. Elias Dahlström ja Tarasi Piironen saivat vuonna 1839 privilegion harkkohytin perustamiseen Käenkosken pohjoisrannalle. Jo tällöin paikalla oli vasarahuone ja mylly. Käenkoskessa käytettiin etupäässä Koitereesta nostettua järvimalmia. Ruukin suurimpina haittoina olivat veden vähyys ja syrjäinen sijainti. Ruukin tuotanto pysyi hyvin pienenä. Käenkosken harkkohytti oli vuonna 1880 viimeistä kertaa toiminnassa.
Ilomantsista Naarvaan johtava paikallistie ylittää joen kosken alkupäässä. Noin 100 m päässä betonisesta maantiesillasta on ruukin hirsiarkkurakenteiset padon rauniot. Padon alapuolella on noin 3 m päässä rannasta noin metrin levyinen hirsirakenteinen voima- ja uittokanava. Voimakanavan länsipuolella padon alapuolella on jälkiä suurehkosta rakennuksesta, mahdollisesti hytistä tai vasarapajasta. Myös pohjoisrannalla on todennäköisesti ollut tuotantorakennuksia. Kuonaa paikalta on löytynyt runsaasti. Kosken etelärannalla patoallasta on todennäköisesti 1900-luvulla pidennetty rakentamalla pääpadosta etelään johtava lisäpato.
Ruukinpaikasta pohjoiseen on asuinrakennus, jonka perustukset lienevät ruukinkartanosta. Rakennuksen pihapiirissä on varastorakennus, joka on listattu Museoviraston ylläpitämään rakennusperintörekisteriin. Ruukinpaikan ja asuinrakennuksen välillä erottuu tien varrella useiden pienten asuinrakennusten kivijalkoja.

Lahnasuo (607010022) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lahnajärven ja sen pohjoisrannalla olevan Lahnasuon pohjoispuolella, hiekkapohjaisella mäntykankaalla, muinaisen rantaterasssin päällä, Polvijärven tieltä noin 80 m päässä.
Asuinpaikka-alueella on todettu olevan kaksi asumuspainannetta, joiden koot ovat noin 9 x 8 ja 5,5 x 5 m, painanteiden etäisyys on noin 48 m. Painanteet sijaitsevat metsäautotien molemmin puolin. Suurempi painanteista on lähempänä terassin reunaa, noin 10 m päässä. Pienempi painanne on noin 30 m päässä terassin reunasta.
Kohteen laajuuden määrittämiseksi tehtiin koekaivaus vuonna 2010. Tutkimukset liittyivät siirtoviemärilinjan rakentamiseen Joensuun tien eteläpuolelle. Tutkimuksissa todettiin, että asuinpaikka ei ulotu siirtoviemärilinjan suunnittelualueella asti.
Asuinpaikka suuntautuu lähinnä etelään, sen luoteispuolella kangas nousee matalaksi nyppyläksi, suojaten asuinpaikkaa pohjoistuulilta. Kohteen maaperä on hiekkaa, mutta sen luoteis- ja kaakkoispuolella maaperä muuttuu kivikkoiseksi, mikä luultavasti rajaa myös asuinpaikkaa. Kohteesta noin 100 m kaakkoon on avohakkuualue, ja aukiolla kasvaa lähinnä heinää.
Vuoden 2007 kesällä alue todettiin avohakatuksi ja laikutetuksi. Laikutus on vaurioittanut suurempaa asumuksenpohjaa. Laikuista löytyi tyypillistä kampakeramiikkaa, kvartsia ja palanutta luuta.

Suopolvenkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Polvijärven ja Sotkuman välisen Joensuuntien itäpuolella, sen välittömässä tuntumassa. Asuinpaikka löytyi vuoden 2010 inventoinnissa.
Asuinpaikka on 90 metrin korkeuskäyrää seurailevan muinais-Saimaan rantaterassin päällä. Alue on mäntyä kasvavaa hiekkapohjaista kangasmaastoa, mutta maaperä muuttuu ylempänä rinteessä karkeammaksi. Alueelle tehtiin neljä koekuoppaa, joista kahdesta löytyi kvartsi-iskoksia. Aluerajaus on tehty koekuoppalöytöjen ja topografian perusteella. On mahdollista, että asuinpaikka ulottuu kauemmas pohjoiseen, mutta sen toteaminen vaatii jatkotutkimuksia.

Kusipuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Sotkuman ja Polvijärven välisen Joensuuntien länsipuolella, tieltä on kohteelle matkaa noin 50 metriä. Lahnajärvi on noin 300 metriä lounaaseen ja Kusipuro noin 100 metriä länteen.
Hiekkapohjaisella mäntykankaalla, muinais-Saimaan rantaterassin päällä, on asuinpaikka, joka seurailee terassia 90 metrin korkeuskäyrän tuntumassa. Asuinpaikalla on pituutta noin 100 metriä ja leveyttä noin 30 - 40 metriä.l Alueelle tehdyistä koekuopista löytyi kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta. Asuinpaikan rajaus on tehty koekuoppahavaintojen ja topografian perusteella. Kohde löytyi vuonna 2010 Polvijärven kirkonkylän ja Sotkuman välille suunnitellun siirtoviemärilinjan inventoinnissa.

Paskalampi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Polvijärven ja Sotkuman välisen tien länsipuolella, noin 30 metriä tiestä. Tervahauta on Paskalammen ja Mertalahden välisen uoman pohjoispuolella olevan mäen etelärinteessä. Alue kasvaa lähinnä heinää, katajaa ja mäntyä, haudan keskellä on tosin iso koivu.
Haudan halkaisija on vallin päältä vallin päälle mitattuna noin 10 metriä ja syvyys noin metri. Haudan yläpuolella kulkee vanha puhelinlinja. Haudasta noin 10 metriä länteen on kymmenisen metriä pitkä ja pari metriä leveä kaivanto, jolla on syvyyttä puolisen metriä. Kaivannossa on hiiltä ja nokea ja se liittyy mahdollisesti myös tervanpolttoon.

Uuronkorpi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee noin 400 metriä Polvijärven ja Sotkuman välisestä Joensuuntiestä itään. Kohteen pohjoispuolitse, aivan sen tuntumasta, kulkee Josulantie.
Kaskirauniot ovat kauniissa kuusimetsässä, etelään viettävässä rinteessä. Aluskasvillisuus oli inventointiajankohtana vähäistä ja röykkiöt erottuivat hyvin. Röykkiöitä havaittiin kahdeksan kappaletta, lisäksi oli joitakin matalia epämääräisempiä kiveyksiä. Kairanäytteiden perusteella maaperän todettiin olevan nokista. Kohteen paikannus perustuu yksityishenkilön tiedonantoon. Hän kertoi ettei hänelle eikä hänen isällään ole tietoa kaskenpolttajista.

Multimäki (1000017292) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Pielisjoen eteläpuolella olevan laajan mäen lounaiskärjessä, sen alarinteessä, suon vieressä. Paikalla on laakea, noin 10-30 metriä leveä tasanne, jonka reuna suon laidalla vaikuttaa muinaisrantatörmältä.
Tasanteen takareunassa on soikea painanne, joka on kooltaan noin 9 x 7 metriä. Painanteeseen tehdystä koekuopasta löytyi kvartsi-iskoksia ja kiviesineen kappale. Painanteen pohjois- ja luoteispuolelle tehdyistä koekuopista tuli muutamia kvartsi-iskoksia.
Tasanne jatkuu asumuspainanteesta itä- kaakkoon. Koordinaattipisteen (6948/3648207) läheisyydestä noin 20 metrin matkalta löytyi kvartsi-iskoksia. Inventointiraportissa epäillään tämän löytöalueen kuulevan samaan asuinpaikkaan kuin asumuspainanne, joten kohteet on yhdistetty. Alueiden välillä on myöhemmässä ihmistoiminnassa muokkautunutta maata.

Kellolampi SE (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee pienen Kellolammen etelärannasta 137 metriä kaakkoon, tasaisella kankaalla. Pyöreä kuoppa on halkaisijaltaan noin 10 metriä ja 1,3 metriä syvä. Kuoppaa reunustaa matala valli ja siinä oli selvä podsolimaannos.

Kellolampi SW (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kellolammen etelärannasta 88 metriä lounaaseen on itään viettävällä kankaalla pienen tervahaudan tai hiilimiilun jäännös. Kuoppa on halkaisijaltaan 2,5 metriä. Kuopan pohjalla on runsaasti nokea. Siitä 10 metriä pohjoiseen on laakea kuoppa, mahdollisesti pyyntikuoppa. Toinen mahdollinen pyyntikuoppa sijaitsee haudasta 21 metriä lounaaseen.

Susisalo 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sähköaseman eteläpuolella ja voimajohtolinjan länsipuolella. Kohteen päältä on ajettu metsäkoneella. Halk. 15 metriä.

Möhkön ruukki (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Möhkön ruukki sijaitsee vuolaan, Nuorajärveen laskevan Koitajoen pohjoisrannalla. Värtsilän tehtaille raaka-ainetta toimittanut Möhkön ruukki on ollut Itä-Suomen merkittävin järvimalmiruukki ja yksi suurimpia järvimalmiruukkeja Suomessa.
Sortavalan postimestari Carl Gustaf Nygren sai senaatilta privilegion masuunin perustamiseen Möhköön 1837. Varsinaisesti ruukkia alkoi rakentaa pietarilainen Adolf von Rauch 1847 ja Möhkön masuuni aloitti toimintansa kesällä 1849. Seuraavana vuonna ruukki sai luvat myös kankirautavasaran, kahden ahjon, nippuvasaran ja kahden naulavasaran rakentamiseen. Nils Ludvig Arppe osti ruukin 1851, ja 1870-luvulla Möhkö kohosi yhdeksi Suomen suurimmista takkiraudan tuottajista. Ruukin toiminta päättyi 1907. Ruukki laajoine metsäalueineen myytiin Ilomantsi Skogsfastighets Aktiebolagetille ja jo 1907 Aktiebolaget W. Gutzeit & Co:lle. Ruukille kuulunut saha ja sen yhteyteen 1910-luvulla perustetut höyläämö, mylly ja sähkölaitos jatkoivat teollista toimintaa Möhkössä 1960-luvulle saakka. Myös naulapaja oli toiminnassa itsenäisenä yrityksenä (Veljekset Kivinen Sortavalasta) useita vuosia masuunien sammumisen jälkeenkin.
Kohteen sijaintitieto on arvioitu peruskartalta ja esitetty pistemäisenä. Tarkkaa alueen laajuutta ei ole arvioitu. Arkeologisesti mielenkiintoisia rakenteita sijaitsee todennäköisesti ainakin kahdella saarella sekä kanavan pohjoisrannalla. Varsinaiset raudanvalmistukseen liittyvät teollisuusrakennukset ovat suurimmaksi osaksi hävinneet, mutta viime vuosien restaurointitöiden tuloksena on nähtävissä rekonstruoitu masuuni ja osia alueen läpi kulkevasta kanavasta. Kokonaan puurakenteisesta kanavasta on säilynyt sulkuportit sekä kanavan sivu- ja pohjalaudoituksia ja padon hirsiarkkuja. Kanavien partailla on suuria slagikasoja. Ruukinkartano sijaitsee mäenkumpareella suurehkon puiston ympäröimänä. Ruukkiyhdyskunnan pieni hautausmaa sijaitsee hiekkaharjanteella alueen koilliskulmauksessa.

Pankakosken ruukki (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Pankakosken ruukki on sijainnut kaksihaaraisen Pankakosken keskelle jääneellä saarella. Pankakosken harkkohytti aloitti toimintansa 1820-luvulla. Harkkohytti rakennettiin saarelle eteläisen haaran varrelle, pohjoisen haaran vesivoimaa käytti saha.Ensimmäinen puhallus suoritettiin vuonna 1826. Toimintaprivilegion hytti sai 1829. Malmi ruukille nostettiin pääasiassa Pankajärvestä, Ruunanjärvestä, Jäsysjärvestä ja Pielisestä. 1840-luvulla huonokuntoisiksi käyneet harkkohytit uusittiin, samoin kuin kankirautapaja. 1855 valmistui manufaktuuripaja.
Aikoinaan maamme huomattavimpiin harkkohytteihin kuuluneen ruukin tuotantorakennuksista viimeiset purettiin 1903 ja paikalle perustettiin puuhiomo. Yhtiön osti 1909 W. Gutzeit & Co. Pankakoskella aloitettiin kartonginvalmistus 1912 ja tehdas oli jo 1915 Suomen suurin valkoisen kartongin tuottaja. Nykyinen Stora Enson Pankakosken tehdas tuottaa edelleen hioke- ja sellukartonkia.
Kohteen sijaintitieto on arvioitu peruskartalta ja esitetty pistemäisenä. Ruukkiin liittyvät rakennukset ovat todennäköisesti hävinneet ja tuhoutuneet myöhemmin rakennettujen tehdasrakennusten ja maanmuokkaustöiden myötä (patoaminen). Mahdollisia säilyneitä osia voi olla nykyisen tehdasrakennuksen pohjoispuolella. Tarkkaa alueen laajuus ei ole tiedossa.

Kivijärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Kivijärven moreenipohjaiseen Kalmosaareen (nro 4) on vanhan perimätiedon mukaan viimeksi haudattu kesähautaan Sopesta kotoisin oleva nainen. Paikalla kasvaa mäntymetsää. Vuoden 2011 inventoinnissa saarelta havaittiin kolme hautakuoppaa, joista kaksi sijaitsee saaren korkeimmalla kohdalla. Kolmas kuoppa sijaitsee matalammalla, saaren kaakkoiskärjessä. Kahdessa ensiksi mainitussa havaittiin selvä huuhtoutumiskerros.

Jänislehto 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Jänislehdon vanha maakirjakylä asutettiin 1800-luvun alussa. Paikalla on saatettu tehdä perustamistöitä jo 1790-luvulla. Kahden talon kylä autioitui 1830- ja 1840-luvuilla.
Toinen talonpaikoista (nro 1) on jäänyt osin metsäautotien alle, mutta mm. saunan ja aitan perustat on näkyvissä.
Eteläisempi autio (nro 2) on ehyt jäännös ja paikalta erottaa mm. päärakennuksen, saunan ja riihen pohjat. Talojen väliltä löytää vanhan pellonojan jäännökset.
Paikalla havaittiin kaksi rakennuksen pohjaa ja kaksi kuoppaa. Alueella on lisäksi noin 30 röykkiötä. Alueella ei ole havaittavissa metallia, betonia, hirsiä, nauloja tai mitään muutakaan uudempaan käyttöön viittaavaa materiaalia. Alueen jäännökset ovat epämääräisiä ja vaikuttavat vanhoilta. Puretun päärakennuksen sija on mitoiltaan noin 5,5m x 6m ja sen lounaisnurkassa on 1m x 2m x 0,5m liesiröykkiö. Rakennuksesta on jäljellä sammaleen peittämä luonnonkivinen kivijalka. Rakennuksenjäännös sijaitsee välittömästi tien vieressä. Päärakennuksesta noin 15m koilliseen on epäselvä rakennuksen kivijalka mitoiltaan noin 3m x 5m. Rakenteen lounaiskulmassa on 1m x 1m x0,5m röykkiö joka vaikuttaa palaneelta. Rakennusten välissä on kaksi 1m x 1m x 0,5m kuoppaa joista toinen saattaa olla kaivonjäännös. Alueella on yleisesti röykkiöitä, joista osa alueen reunoilla sijaitsevista on vaurioitunut metsänmuokkauksessa. Röykkiöitä kartoitettiin noin 30. Alueen itäreunalla on lisäksi muutamia tuoreita kuoppia.

Suiponlahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Muokonjärven itärannalla Ruhkarannan luoteispuolella olevan Suiponlahden länsirannalla olevassa notkelmassa, noin 20 m päässä rannasta. Hiilimiilu on halkaisijaltaan n. 16 m kokoinen. Miilu on jyrkän rantatörmän rantaan
avautuvassa notkelmassa.

Suiponniemi NW (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Muokonjärven itärannalla Ruhkarannan luoteispuolella olevan Suiponniemen tyven pohjoisosassa, jyrkän rantatörmän päällä. Paikalla on kaksi hiilimiilua 25 m etäisyydellä toisistaan. Miilujen halkaisijat ovat n. 15 m. Miilut ovat ehjiä.

Lähdeahonkalliot 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 26.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen itäpuolella, Lähdeahon talosta 800 m luoteeseen, äestetyllä hiekkakankaalla, lähellä metsäautotien kääntöpaikkaa, kallioiden ja Viekijoen välisellä tasangolla. Keskeisin löytöalue on n. 15-20 m päässä metsäautotiestä, sen luoteispuolella, 20-30 m jyrkähkösti Viekijokeen laskevan törmän reunasta. Löytöjä oli n. 15 x 15 m kokoisella alueella metsä-äestysvaoissa. Runsain löytökeskittymä oli pisteen 507 kohdalla (löytöalue D), josta otettiin maanäyte myöhemmin seulottavaksi. Löytökeskittymästä tunnistettiin peuran luita, joista yksi ajoitettiin (KM 38454:6). Ajoitustulos, 6686 +/- 50 BP (Ua-41023), on myöhäismesoliittinen ja viittaa siihen, että kohde on jokivarsiasuinpaikka eikä siten liity Pielisjärven varhaisvaiheisiin. Varsinaisen asuinpaikan läheisyydestä, Viekijoen rantapenkalta, muita löytökohtia 7-8 metriä alemmalta tasolta löytyi yksittäinen kvartsi-iskos äestysvaosta (löytöalue E).

Lähdeahonkalliot 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 26.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen itäpuolella, Lähdeahon talosta 800 m luoteeseen, äestetyllä hiekkakankaalla, metsäautotien varressa, kallioiden ja Viekijoen välisellä tasangolla. Löytöjä kerättiin n. 15-20 metrin laajuiselta alueelta muutaman metrin päästä tiestä, tien länsipuolelta. Löytöpaikka on korkealla törmällä, josta maasto laskee kohti jyrkkää Viekijoen rantapenkkaa. Asuinpaikkojen Låhdeahonkalliot 1 ja 2 välinen etäisyys on vain 80 metriä, mutta välillä on syvä notko.

Lähdeahonkalliot 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen itäpuolella, Lähdeahon talosta 680 m länsiluoteeseen, kallioiden ja Viekijoen välisellä tasangolla. Ympäristö on mäntytaimikkoa kasvavaa hiekkakangasta. Asuinpaikkalöydöt ovat metsäautotien leikkauksesta. Paikalta on neljä kvartsi-iskosta.

Lähdeahonkangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 27.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen eteläpuolella, Lähdeahon talosta 800 m länteen, äestetyllä hiekkakankaalla, Viekijoen yläpuolella olevilla rantatörmillä. Löydöistä suurin osa on poimittu rantatörmältä, joka on jyrkkää joen rantatörmää joitakin metrejä ylemmällä tasolla (löytöalue A) ja yksittäinen iskos myös alemmalta tasolta, jyrkän rantatörmän päältä (löytöalue B). Kohteen korkeus mitattiin RTK-GPS-laitteella 7.8.2011, jolloin löytöalueen A korkeudeksi saatiin 128,37 mmpy ja asuinpaikan törmän juuren (todennäköisen veden pinnan) korkeudeksi puolestaan 126,30 mmpy.

Lähdeahonkangas 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 27.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Lähdeahon talosta 730 m lounaaseen, äestetyllä hieman kivisellä hiekkakankaalla, joen rantaan johtavan metsäautotien eteläpuolella, harjanteen koilliseen suuntautuvalla rinteellä.
Suurin osa löydöistä oli yhdessä pienessä, halkaisijaltaan vain noin metrin suuruisessa keskittymässä alueella jossa maa oli kivettömämpää kuin välittömässä ympäristössä muualla (Löytöalue A, Wp 516). Löytöpaikalle kaivettiin pieni koekuoppa, josta ilmeni että kvartsia oli myös maakerroksessa, joten kyse ei ole esimerkiksi äestyksen murskaamista luontaisista kvartseista. Varsinaisesta löytökeskittymästä noin 10 metriä kaakkoon havaittiin myös kvartseja, jotka taas näyttivät juurikin koneen murskaamilta (Löytöalue A, Wp 517).
Yksittäisen kvartsin löytöpaikka ensimmäisestä keskittymästä vajaa 30 m kaakkoon, suunnilleen samalla korkeustasolla oli jälleen vähäkivisempi kohta muuten kivikkoisella kankaalla (Löytöalue B, Wp 518). Mikäli kyseessä on ollut rantasidonnainen asuinpaikka, on sen rantavyöhyke ehkä nähtävissä noin 10 metrin päässä löytökeskittymästä noin metrin sitä alempana.
Kohteen korkeus mitattiin RTK-GPS-laitteella 7.8.2011, jolloin löytökorkeudeksi saatiin 138,89 mmpy ja törmän juuren (oletetun veden pinnan) korkeudeksi puolestaan 137,84 mmpy. Samassa yhteydessä kohteelle merkittiin kannon vuosirenkaiden keskelle kiintopiste (ETRSTM35FIN, p=7048085.722, i= 631996.626, z= 138.705).

Lähdeahonkangas 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Lähdeahon talosta 700 m lounaaseen, hieman kivisellä aukkohakatulla, suhteellisen kevyesti laikutetulla hiekkakankaalla, kaakkoon suuntautuvan harjanteen päässä, "tähystyspaikalla". Paikalla oli tuulen kaataman puun juurakon maan pinnalle nostamana runsaasti kvartsia ja paikalle kaivetusta koepistosta saatiin lisää löytöjä (löytäalue A, Wayp Pe Kva 1). Yksittäisiä kvartseja on löytynyt läheltä metsä-äestyksen laikuista (löytöalueet B ja C, Wayp Pe Kva 3-4).Kohteen korkeus mitattiin RTK-GPS-laitteella 7.8.2011, jolloin asuinpaikan korkeudeksi saatiin 136.87 mmpy ja asuinpaikan törmän juuren (todennäköisen veden pinnan) korkeudeksi puolestaan 133.36 mmpy.

Valkeislampi kaakko (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 27.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Lähdeahon talosta 1,3 km länsilounaaseen, äestetyllä hiekkakankaalla, Valkeislammen ja Heinä-Valkeisen kaakkoisten soistuneiden lahtien väliin jäävällä harjanteella. Asuinpaikkalöytöjä kerättiin harjanteen halkaisevan metsäautotien eteläpuolelta, tiestä noin 30 metrin päästä. Löytöpaikka on harjanteen lakea ja hienohiekkaista aluetta. Löytöjä oli pienellä, halkaisijaltaan alle 10 metrin laajuisella alueella (löytöalue A, WP 519-520). Muutama epämääräinen kvartsi löytyi metsäautotien pohjoispuolelta kiviseltä, loivalta rinteeltä, löytöpaikasta A 160 metriä pohjoisluoteeseen (löytöalue B, Wp 521). Kohteen korkeus mitattiin RTK-GPS-laitteella 7.8.2011, jolloin löytökorkeudeksi saatiin 130,83 mmpy ja törmän juuren (oletetun veden pinnan) korkeudeksi puolestaan 125,53 mmpy.

Valkeislampi koillinen 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Lähdeahon talosta 1,7 km länsilounaaseen ja Valkeislammen metsästysmajasta 400 m koilliseen. Asuinpaikka on Valkeislammen pohjoispuolella olevan korkean harjanteen kaakkoon suuntautuvalla rinteellä. Alue on metsä-äestettyä hiekkakangasta, löytöpaikan kohdalla maaperä on osin kivikkoista. Löytöalue on pieni, vain muutamia neliömetrejä. Löytöpaikalle kaivettiin lapionpisto, josta saatiin vielä joitakin kvartseja.Kohteen korkeus mitattiin RTK-GPS-laitteella 7.8.2011, jolloin asuinpaikan korkeudeksi saatiin 138.45 mmpy ja asuinpaikan törmän juuren (todennäköisen veden pinnan) korkeudeksi puolestaan 136.55 mmpy.

Valkeislampi koillinen 2 (Asuinpaikat)
Tuntematon ajoitus; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 31.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen länsipuolella olevan Valkeislammen koillispuolella olevalla hiekkakankaalla, Valkeislammen rannalla olevasta metsästysmajasta 500 m koilliseen, matalalla suorannalla. Suolta laskee puro Viekijokeen ja suolaakso lienee ollut osa järviallasta. Asuinpaikkalöytöjä kerättiin metsänäestysvaoista sekä yhdelle löytöpaikalle tehdystä koekuopasta. Löytöalue A sijaitsee koilliseen suuntautuvalla muinaisrannalla, paikalla on hieman soraista hiekkaa, josta kvartseja löytyi noin viiden metrin alueelta. Matalan kumpareen itäpuolella on löytöalue B, jossa oli noin 10 x 10 metrin alueella runsaasti kvartseja. Keskeiselle löytöpaikalle tehdystä koekuopasta löytyi hyvin paljon kvartsi-iskoksia sekä palanutta luuta. Tämä löytöpaikka on pienen "suolaguunin" länsirannalla. Laguunin etelärannalta löytyi vielä muutama kvartsi-iskos (löytöalue C). Löytöpaikan B kahdesta palaneesta nisäkkään luusta (KM 38463:5) saatu radiohiiliajoitus on 8716 +/- 49 BP (Ua-41024) eli kalibroituna noin 9690 +/- 90 calBP, n. 7700 calBC. Kohteen korkeus mitattiin RTK-GPS-laitteella 7.8.2011, jolloin löytökorkeudeksi saatiin 128,35 mmpy ja törmän juuren (oletetun veden pinnan) korkeudeksi puolestaan 126,14 mmpy.

Martinpuro 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijokeen laskevan Martinpuron pohjoisrannalla, Lähdeahon talosta 1,6 km luoteeseen hiekkaisella äestetyllä kankaalla, metsäautotien eteläpuolella matalalla, mutta kuitenkin suhteellisen selvästi erottuvalla rantatörmällä, joka voi olla myös joen korkeamman vaiheen meanderin ranta. Paikalta on löytöjä äestysvaoista muutaman neliömetrin alueelta sekä löytöpaikalle kaivetusta koekuopasta. Löydöt ovat kvartsia (mm. viisi kvartsikaavinta).

Martinpuro 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 31.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijokeen laskevan Martinpuron pohjoisrannalla, Lähdeahon talosta 1,5 km luoteeseen hiekkaisella äestetyllä kankaalla, aivan metsäautotien kupeessa, sen eteläpuolella. Tien pohjoispuolella maasto nousee kukkulaksi ja tien eteläpuolella oleva löytökohta on tämän kukkulan rinteessä olevalla muinaisrantatörmällä. Löytöjä on äestysvaoista vain n. 5 x 5 metrin kokoiselta alueelta. Asuinpaikka on maastossa erottuvan mahdollisen muinaisen jokimeanderin länsirannalla 80 metriä kaakkoon, tämän meanderin pohjoisrannalla olevasta asuinpaikasta Martinpuro 1. Löydöt ovat kvartsi-iskoksia.

Martinpuro 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 31.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijokeen laskevan Martinpuron pohjoisrannalla, Lähdeahon talosta 1,7 km luoteeseen hiekkaisella äestetyllä kankaalla, metsäautotien eteläpuolella. Asuinpaikka on tasanteella, jonka pohjois- ja itäpuolella maasto kohoaa kukkulaksi. Tasanne päättyy lännessä Martinpuron kanjoniin. Paikalla havaittiin kaksi kvartsikeskittymää, löytöalueet A (Waypoint 588) ja B (Waypoint 589) noin 15 metrin päässä toisistaan.

Lähteensuo 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 28.8.2010. Lähteensuoksi inventoijien nimeämä suoalue sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Valkeislammesta luoteeseen. Nimeäminen tehtiin suon itälaidalle kartalle merkityn lähteen perusteella. Valkeislampi laskee länteen Valkeispuroa pitkin ja Lähteensuon vedet laskevat pohjoisesta Valkeispuroon. Lähteensuon paikalla lienee ollut muinoin pieni lampi tai järvi, sillä Lähteensuon ja siitä lounaseen olevan suoalueen välillä olevan harjun halkaisee suhteellisen syvä uoma, jossa on aikoinaan virrannut huomattavasti nykyistä enemmän vettä. Lähteensuo 1 sijaitsee em. Lähteen itäpuolella kohoavalla muinaisrantatörmällä, josta on suhteellisen jyrkkä pudotus suon pintaan. Rantatörmällä olevan kumpareen suonpuoleiselta reunalta, tamikosta, löytyi vanhoista metsä-äestysvaoista kvartsiydin ja -iskoksia noin 15 metrin säteeltä. Asuinpaikka on rajattu hieman laajemmaksi.

Lähteensuo 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 30.8.2010. Lähteensuoksi inventoijien nimeämä suoalue sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Valkeislammesta luoteeseen. Nimeäminen tehtiin suon itälaidalle kartalle merkityn lähteen perusteella. Valkeislampi laskee länteen Valkeispuroa pitkin ja Lähteensuon vedet laskevat pohjoisesta Valkeispuroon. Lähteensuon paikalla lienee ollut muinoin pieni lampi tai järvi, sillä Lähteensuon ja siitä lounaseen olevan suoalueen välillä olevan harjun halkaisee suhteellisen syvä uoma, jossa on aikoinaan virrannut huomattavasti nykyistä enemmän vettä. Lähteensuo 2 sijaitsee suon kaakkoislaidasta n. 150 metriä kaakkoon olevalla korkealla, luoteeseen suuntautuvalla, selkeäpiirteisellä harjunpääkumpareella. Kumpare ympäristöineen on metsä-äestettyä hiekkakangasta. Kumpareen rinteiltä löytyi muutamia kvartseja noin 30 x 20 m laajuiselta alueelta, mutta asuinpaikka on rajattu hieman tätä laajemmaksi. Kohde vaikuttaa enemmän tähystys- kuin asuinpaikalta. Kohteen korkeus mitattiin RTK-GPS-laitteella 7.8.2011, jolloin kumpareen laen korkeudeksi saatiin 131,82 mmpy.

Lähteensuo 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 30.8.2010. Lähteensuoksi inventoijien nimeämä suoalue sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Valkeislammesta luoteeseen. Nimeäminen tehtiin suon itälaidalle kartalle merkityn lähteen perusteella. Valkeislampi laskee länteen Valkeispuroa pitkin ja Lähteensuon vedet laskevat pohjoisesta Valkeispuroon. Lähteensuon paikalla lienee ollut muinoin pieni lampi tai järvi, sillä Lähteensuon ja siitä lounaseen olevan suoalueen välillä olevan harjun halkaisee suhteellisen syvä uoma, jossa on aikoinaan virrannut huomattavasti nykyistä enemmän vettä. Lähteensuo 3 sijaitsee suon kaakkoisrannalla olevan äestetyn, hiekkaisen niemen etelälaidalla lähellä suon pintakorkeutta. Löytöjä oli halkaisijaltaan noin 20 metrin laajuisella alueella, jossa oli löytöjen lisäksi myös palaneita kiviä. Löydöissä oli myös palanutta luuta (majava, nisäkäs), joista ajoitettiin neljä nisäkkään luuta (KM 38473:3). Ajoitustulos on mesoliittinen, 8528 +/- 49 BP (Ua-41025). Kohteen korkeus mitattiin RTK-GPS-laitteella 7.8.2011, jolloin löytökorkeudeksi saatiin 122,044 mmpy ja törmän juuren korkeudeksi suon reunasta 120,799 mmpy (edustaa asuinpaikan aikaista veden pinnan korkeutta).

Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 30.8.2010. Lähteensuoksi inventoijien nimeämä suoalue sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Valkeislammesta luoteeseen. Nimeäminen tehtiin suon itälaidalle kartalle merkityn lähteen perusteella. Valkeislampi laskee länteen Valkeispuroa pitkin ja Lähteensuon vedet laskevat pohjoisesta Valkeispuroon. Lähteensuon paikalla lienee ollut muinoin pieni lampi tai järvi, sillä Lähteensuon ja siitä lounaseen olevan suoalueen välillä olevan harjun halkaisee suhteellisen syvä uoma, jossa on aikoinaan virrannut huomattavasti nykyistä enemmän vettä. Lähteensuo 5 ei sijaitse Lähteensuon rannalla vaan em. Uoman toisessa päässä olevan suoalueen pohjoisrannalla, noin 60 m uoman laskukohdasta kaakkoon muinaisella rantatörmällä. Törmä on metsä-äestetty jonkin aikaa sitten, sillä paikalla kasvaa jo taimikkoa. Silti paikalta saatiin suhteellisen paljon löytöjä: hiotun liuske-esineen katkelma, kvartsia ja palanutta luuta muutamista äestysvaoista noin 10 x 10 metrin kokoiselta alueelta. Löydöt eivät olleet varsinaisella tasanteella, vaan suohon laskevalla loivalla rinteellä. Asuinpaikka on rajattu hieman löytöaluetta laajemmaksi.

Syväjoki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 30.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijokeen laskevan Syväjoen itärannalla, lähellä tietä 15916, Puromäen talosta 500 m kaakkoon. Asuinpaikka on hiekkakankaan länsireunalla, Syväjokea reunustavan kosteikon ja kosteikolle kaivettujen hiekkakuoppalampien yläpuolella. Tielle 15916 johtaa idästä, Valkeislammen suunnasta, pieni tie, joka halkaisee asuinpaikan. Tien eteläpuolella olevan hiekkakuopan eteläreunasta löytyi kvartsia ja luuta noin 15 metrin matkalta (KM 38476:1-2) ja samalle kohdalle hiekkakuopan reunalle tehdystä koekuopasta löytyi vielä isohko pala luuta (KM 38476:3). Tien pohjoispuolella olevan matalamman hiekkakuopan reunoilta löytyi myös kvartsi-iskoksia (KM 38476:4). Löytöjen perusteella paikalla on laajahko kivikautinen asuinpaikka. Hiekkakuopat eivät näyttäisi olevan käytössä. Ympäristö on mäntykangasta. Luuanalyysissä koekuopasta löytynyt luu on tunnistettu nisäkkääksi.

Multikangas 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 30.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Multikankaan itäreunalla, suolle kaakkoon pistävällä niemekkeellä, Arolan talosta 380 m länteen. Ympäristö on mäntykangasta, löytöpaikalla aukkohakattu ja metsä-äestetty, loivasti suolle laskevaa maata. Suurin osa löydöistä on kerätty läheltä metsäautotietä, löytöalueelta A (KM 38477:1-2) ja kaksi kvartsia vielä matalammalta kohdalta muusta löytöalueesta kaakkoon, löytöalueelta B (KM 38477:3). Luuanalyysissä palanut luu on tunnistettu nisäkkään luuksi.

Multikangas 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 1.9.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen länsipuolella olevan Multikankaan länsireunalla, laajan Leminsuon rannalla. Ympäristö on mäntykangasta, joka on löytöpaikan pohjoispuolella metsä-äestetty. Löytöjä ei kuitenkaan ole lainkaan äestysalueelta, vaan ainoastaan kankaan reunalle johtavan ajouran pinnasta keskittymänä noin 30 metrin päässä törmän reunasta. Maaperä on paikalla hienoa hiekkaa.

Palokangas 3 (1000018907) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 29.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen ja Lieksa-Nurmes -lentokentän itäpuolella, laajalla tasaisella mäntykankaalla, Palokankaan talosta 520 metriä pohjoiskoilliseen Viekijoen ja siihen laskevan Kaivospuron laskukohdan eteläpuolella olevan suoalueen etelärannalla. Ympäristö on metsä-äestettyä hienohiekkaista mäntykangasta. Asuinpaikkahavaintoja on törmän reunalta noin 20 metrin päässä toisistaan. Lisäksi löytyi yksi tuluspiin pala näistä löydöistä 140 metriä itäkaakkoon. Tällä kohdalla suon ranta ei ollut äestetty lainkaan, vaan pii oli hieman takamaastossa äestyksessä. Vähäisistä löydöistä huolimatta paikalla lienee kivikautinen asuinpaikka.

Lentokenttä 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 29.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Lieksa-Nurmes -lentokentän itäpuolella, laajalla tasaisella hiekkakankaalla Viekijoen ja Ruosmanjoen välissä, Raiskion talosta n. 560 m pohjoisluoteeseen ja vain n. 300 m lentokentän itäpäästä suoraan itään. Alueella on hahmoteltu kaksi löytöaluetta, joista löytöalue A tarkoittaa lentokentän kangasta halkovan tien (etelä)leikkausta n. 45 metrin matkalla alkaen 300 m lentokentän itäpäästä (KM 38480:1, Wayp 558-560). Löytöalue B on tien eteläpuolelle kaivetun kuivatusojan leikkaus ja ojasta nostettu maa, jossa oli runsaasti löytöjä (KM 38480:2-5, Wayp 561). Jälkimmäisen löytöalueen törmät vaaittiin 7.8.2011 RTK-GPS-laitteella. Asuinpaikan korkeudeksi saatiin 112.616 mmpy ja saman törmän juuren korkeudeksi puolestaan 111.160 mmpy. Luuanalyysissä löytyi majavaa, haukea, ahven- ja särkikaloja. Majavan luiden ajoitustulos on 8266 +/- 59 BP (Ua-41026).

Lentokenttä 4 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 29.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Lieksa-Nurmes -lentokentällä ja sen eteläpuolella, laajalla tasaisella hiekkakankaalla Viekijoen ja Ruosmanjoen välisellä alueella. Asuinpaikkalöytöjä on n. 350-450 metrin välisellä alueella lentokentän länsipäästä mitattuna lentokentän kiitoradan eteläpuolella muinaisrantatörmällä, josta on työnnetty pintamaata pois (KM 38481:4-6, löytöalue B, Wayp 563-564) sekä tämän törmän alapuolella kulkevan hiekkatien pinnalla ja vierellä kuoritussa maassa (KM 38481:1-3, löytöalue A, Wayp 562, 565). Alemman löytöalueen löydöt saattavat olla peräisin ylemmältä asuinpaikalta. Asuinpaikka lienee laajempi ja jatkuu mahdollisesti sekä Kannelkosken tielle päin lännessä että Lentokenttä 2 -asuinpaikalle päin idässä. Luuanalyysissä on tunnistettu nisäkkään luita. Kohde vaaittiin 7.8.2011 RTK-GPS -paikantimella, jolloin asuinpaikan (ylemmän törmän) korkeudeksi mitattiin 113.40 mmpy ja alemman löytöpaikan sekä samalla ylemmän törmän juuren korkeudeksi 111.909 mmpy.

Umpilampi (1000018910) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 29.8.2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen itäpuolella, pienen Umpilammen länsirannalla olevasta mökistä 150 m länsiluoteeseen, soistuneen joen vanhan meanderin rannalla. Ympäristö on tasaista mäntykangasta, jossa on erotettavissa lähes huomaamattoman matala rantatörmä. Tämän matalan törmän päältä mökille johtavalta metsäautotieltä löytyi joitakin kvartseja pieneltä alueelta (n. 15 m matkalta), mutta todennäköisesti asuinpaikka on hieman laajempi tien molemmin puolin. Koekuopista ei saatu löytöjä. Asuinpaikkatörmän alapuolella maasto jatkuu tasaisena, kunnes putoaa jyrkästi jokea reunustavalle suolle.

Luokkisärkät (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 2010. Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen länsipuolella, pienestä Heinälammesta Viekijoen laajentumaan, Jokilampeen, laskevan puron itärannalla olevilla Luokkisärkillä, särkkien länsireunaa kulkevan metsäautotien ja puron välisellä metsä-äestetyllä kankaalla. Asuinpaikalta on löytynyt kvartsia.

Lähdeahonkangas 5 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kuoppakohde löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 27.8.2010. Kohde sijaitsee Viekijoen eteläpuolella, Lähdeahon talosta 730 m länsilounaaseen, äestetyllä hiekkakankaalla, joen rantaan johtavan metsäautotien pohjoispuolella. Paikalla havaittiin kaksi kuoppaa, ensimmäinen (WP 512) halkaisijaltaan noin kaksi metriä, hieman laikutuksen vaurioittama ja toinen (WP 514) samankokoinen, osittain laikutuksen tuhoamana taimikon ja laikutuksen rajamailla. Mahdollisesti kuopat ovat pyyntikuoppia.

Valkeislampi koillinen 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kohde löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 27.8.2010. Pyyntikuopat sijaitsevat Viekijoen länsipuolella olevan Valkeislammen koillisrannalla ketjuna, joka johtaa rannalla olevalta metsästysmajalta koilliseen noin 230 metriä pitkänä nauhana. Pyyntikuoppia todettiin kankaalla 15 kappaletta, mutta mahdollisesti niitä on alueella enemmänkin. Pyyntikuoppien halkaisija vaihtelee 1,5 ja 2,5 metrin välillä. Yksi kuopista on halkaisijaltaan 4 metriä ja siinä on vallit, mahdollisesti tämä on pieni tervahauta tai hiilihauta.

Valkeislampi koillinen 4 (Raaka-aineen hankintapaikat)
Esihistoriallinen; Kohde löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 27.8.2010. Iso maakivi sijaitsee Viekijoen länsipuolella olevan Valkeislammen koillispuolella, korkean harjanteen rinteellä. Kiven yhdellä sivulla on runsaasti siitä irronneita kvartsikappaleita ja jonkin verran kvartsia on kiinni vielä juonena maakivessä. Todennäköisesti ainakin osa on vain metsäkoneen hajottamia, mutta osa saattaa olla perua esihistoriallisesta louhostoiminnasta. Kiven koko on noin 2 x 1 metriä ja se sijaitsee kivisessä, hiekkapohjaisessa, metsä-äestetyssä rinteessä.

Kaiskunsärkkä 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee muinaisen Sarvingin järven pohjoisrannalla, Kaiskunsärkän talosta 260 metriä kaakkoon metsätien varrella. Löydöt on kerätty tienleikkauksesta hienosta hiekasta jyrkän rantatörmän päällä.
Koekaivauksessa 2010 löytöinä saatiin kvartsikaavin, kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta. Palanut luu oli yhtä märehtijän luuta lukuunottamatta kalaa.

Urvonsaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Nuorajärven itärannalla.Löydöt on poimittu rantavedestä.

Juvonen (Asuinpaikat)
Pronssikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven ortodoksisesta kirkosta noin 0.5 km lounaaseen, rautatiesillasta noin 100 m etelään, Taipaleenjoen länsirannalla. Alue on tasaista, hiekkaista tonttimaata, Viinijärvestä Heposelkään laskevan "Taipaleen eli Viinijoen" muinaista rantatörmää, maasto laskee terasseina (kolme terassia) jokeen päin. Löydöt ovat ylimmältä tasanteelta.

Nurmela (1000019543) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee noin 1,5 km Vuonisjärven luoteispuolella, järvestä laskevan Ruunapuron pohjoispuolella, Itävaaran kaakkoon suuntautuvan harjanteen lounaisrinteellä. Paikalla on Niemelän talo ja löydöt ovat peräisin pellosta talon luoteispuolelta. Matkaa talosta löytöpaikalle on noin15 metriä. Selkeimmän löytöalueen koko on noin 25x15 metriä, mutta yksittäisiä löytöjä poimittiin vielä tästä noin 50 metriä länteen ja toisaalta noin 50 metriä talon pihapiirin eteläpuolelta. Asuinpaikan koko laajuus ei ole tiedossa, sillä havainnot rajoittuivat inventointihetkellä muokattuun peltoon.

Rekiniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Vuonislahden kylän kaakkoispuolella olevassa Rekiniemessä, Pielisen ja Jauhiaisen väliin jäävällä pohjoiseen pistävällä hiekkaisella niemellä. Rekiniemen länsirantaa kulkee maantie (Vuonislahdentie 5071) ja rautatie. Rekiniemen maaperä on hiekkaa ja suuri osa niemen keskivaiheista kaivettu hiekkakuopaksi rautatien rakentamisen yhteydessä. Niemen luoteisrannalla on pieniä kesämökkejä ja niemen pohjoiskärkeen kulkeva hiekkatie. Tie vie Helmikotiin (tila Pappila) ja taiteilijatalo Hupeliin. Löytöjä on kahdesta eri kohdasta, mahdollisesti kahdesta erillisestä pesäkkeestä. Toinen löytökohta on niemen luoteisrannalla, Helmikodin länsipuolella ja toiset löydöt ovat niemen itärannalla olevan hiekkakuopan reunamilta (alakohde). Löytökohdilla on väliä 30 – 50 metriä. Runsain löytöalue on Helmikotiin ja taiteilijataloon vievien teiden risteyksen välissä. Maasto on kangasmetsää.

Hirsikangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilu ja miilumaja sijaitsevat karttaan merkitystä metsätiestä kymmenkunta metriä pohjoiseen. Selkeästi erottuvan miilukummun halkaisija on noin kymmenen metriä ja korkeus noin 0,8 metriä. Miilukummun ulkokehällä on ilmansäätökuoppia eli jalka-aukkoja tasaisin välein seitsemän kpl. Miilukummun päällä kasvaa mäntyjä ja muutama paju.
Miilukummusta noin 20 metriä lounaaseen on maahan kaivetun puurakenteisen majan tms. jäännös. Sijaintinsa puolesta se voisi liittyä hiilimiiluun ja olla poltonaikaisen majoitteen jäännös (jota lienee käytetty myöhemminkin tilapäismajoitteena).
Pankakoskella on toiminut järvimalmista rautaa valmistanut ruukki vuosina 1825-1902. Todennäköisesti rakenteet liittyvät hiilenvalmistamiseen kyseisen laitoksen tarpeisiin.
Lidar-tarkastelussa 22.4. havaittiin kohteen koillispuolella, noin 50 metrin päässä toinen hiilimiilulta vaikuttava anomalia. Kohteen aluerajausta on muutettu havainnon perusteella, mutta asian todentaminen vaatii maastotarkastuksen.

Valkeajärvi Pitkäniemi 1 (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Asuinpaikka sijaitsee Valkeajärven keskellä olevan Pitkäniemen luoteiskärjessä. Niemen kärjessä on matala kumpare jossa tasainen laki. Sen keskellä on matala laakea painanne, halkaisijaltaan runsaat 3 m. Koekuopassa vahva n. 20 cm paksu kulttuurikerros, jossa runsaasti pientä palaneen luun murusta sekä myös isompia fragmentteja. Hiekkamaa, karu mäntykangas. Paikka on täysin ehjä. Rajaus topografian perusteella.

Valkeajärvi Pitkäniemi 2 (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Rantasuon ja jyrkän rinteen välisellä tasanteella (joka viettää loivasti kaakkoon)
on lähelllä suon laitaa pienen kiukaan jäänne, halkaisijaltaan vajaat 2 m. Kiuas on
matala n. 30-40 cm korkea ja kuntan peitossa. Kiuas koostuu 15-7 cm kokoisista
särmikkäistä kivistä jotka selvästi palaneita. Kiukaan pohjoispuolelta, 2-3 m etäisyydeltä tuli maaperästä esiin palanutta luuta. Paikka vaikuttaa ns. lappalaisasuinpaikalta, myöhäisen esihistoriallisen ajan (ehkä 500-1500 jKr.) pyyntikulttuurin asuinpaikalta - kyseessä on puhdas arvio. Paikan rajaus on tehty topografian perusteella. Paikka on täysin ehjä.

Valkeajärvi Kylmälahti 1 (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Kylmälahden luoteispuolella, lahden pohjoisrannalla, lahden suussa olevan niemekkeen kärjessä on alava tasanne, johon tehdyistä parista koekuopasta löytyi palanutta luuta. Koekuopissa on ohuehko kulttuurikerros. Paikka on ehjä.

Valkeajärvi Kylmälahti 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Paikalla on rakennuksen perustus, maasta tehty valli, 4 x 4 m jossa pienen kivistä
kasatun kiukaan jäännös nurkassa, kooltaan n. 1,5, x 1,5 m. Jäännökset ovat pintaturpeen peittämiä. Mahdollisesti vanha kämppä tms. tai eräsijan - pirtin/majan -
paikka. Rajaus perustan ympärille.

Valkeajärvi Kylmälahti 3 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Rakennuksen perusta on Kylmälahden koillisrannalla. Perustassa on hiekasta kasatut penkat. Se on kooltaan 4x6 m ja sen nurkassa on kiukaan jäännös, halkaisijaltaan noin 2 m. Jäännös on sammaleen ja kuntan peitossa; mahdollisesti vanha eräsija tai kämppä.

Valkeajärvi Salmiselkä (Maarakenteet)
Historiallinen; Kuoppa sijaitsee Valkeajärven eteläpuolella olevan Kylmäselän länsirannalla. Paikalla on N-S - rannan suuntainen kapea harjanne jonka pohjoispään itäreunalla on noin 2 m halkaisijaltaan olevan kuopan jäännös. Kuopassa on podsolmaannos, ei hiiltä tms. Ihmistekoinen yli 100 v vanha maannoksesta päätellen. Kuopan funktio on tuntematon. Tuskin pyyntikuoppa, mutta voisi olla säilytyskuoppa. Tästä kuopasta n. 50 etelään on notkelmassa hieman isompi kuoppa, mutta se on resentti , ei maannosta.

Tammisalmi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Valkeajärven Tammiselän pohjoisrannalla, Tammisalmen itäpuolella
Paikalla on niemi, jonka maasto loivasti kumpuilevaa. Niemen lounaispäähän, ma-
talan kumpareen laelle tehdystä koekuopasta kvartseja ja luuta. Paikalla on myös
n. 2 m halk. kuopanne. Paikan rajaus on arvio. Paikka on ehjä.

Tammiselkä kaakkoinen (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinaikka sijaitsee Valkeajärven Tammiselän kaakkoisrannalla, suon ja rannan välisellä matalalla harjanteella. Paikalla on matala ja kapeahko harjanne suon ja rannan välissä. Harjanne nousee kaakkoon. Harjanteelle tehdystä parista koekuopasta palanutta luuta ja palaneita kiviä. Paikan rajaus on arvio. Paikka on ehjä.

Koukkulahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyöreä-Kelsimän pohjoisrannalla olevan Koukkulahden länsirannalla, paikalla olevan mäenkumpareen kaakkoispuolella, rannassa olevalla tasanteella, suon pohjoispuolella. Paikalle tehdyistä koekuopista löytyi palanutta luuta. Paikan rajaus on arvio. Paikka on ehjä.

Hyökänlamminkangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinaikka sijaitsee Pyöreä-Kelsimän itärannalla, kankaan lounaispäässä, rannassa.
Paikalla on laaja kumpuileva hiekkakangas, jonka lounaispäähän rannan tuntu-
maan tehdystä parista koekuopasta palanutta luuta, palaneita kiviä ja kulttuuriker-
rosta (n. 10 cm. paks). Paikan rajaus on arvio. Paikka on ehjä.

Hyökänlamminkangas 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Pyöreä-Kelsimän itärannalla, rannasta 60 m itään. Tasaisella kankaalla on kiukaan jäänne, kooltaan 2 x 1,6 m ja korkeus n. 80 cm. Rakennuksen perustaa ei näkyvissä. Saattaa olla eräsaunan kiuas ellei ns. lappa-
laisasuinpaikkaan liittyvä.

Iso Ahvenjärvi etelä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuipaikka sijaitsee Iso-Ahvenjärven eteläpään itärannalla. Järven eteläpään itärannalla on suo ja siihen koillisesta laskevan pienen joen suu. Joen ja rannan välillä on alava harjanne, jonka järven puoleiselta tasanteelta löytöjä. Parista koekuopasta palaneita kiviä ja palanutta luuta. Paikalla paikoin vahva noin 20 cm paksu kulttuurikerros. Paikka on ollut ilmeisesti uimarantana ja siinä laudoista tehty pukukoppi, jonka pohjoispuolelta löydöt. Paikan rajaus on topografian perusteella tehty arvio. Paikka on ehjä.

Tammiselkä pohjoinen (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Valkeajärven Tammiselän luoteisrannalla, järven lasku-uoman suun koillispuolella. Järven lasku-uoman suun pohjois- ja koillispuolella on rannan suuntainen kapea harjanne, jonka pohjoispuolella on suo ja eteläpuolella järvi. Harjanteella erottuu
tasaisempi kohta johon tehdyistä koekuopista kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta.

Sorveuksenkangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Ei määritelty; Noin 130 x 130 m alueella on 28 pyyntikuoppaa. Kuopat ovat pyöreitä, halkaisijal-
taan 2,5-4 m, matalia maljamaisia, syvyys n. 40-70 cm. Kuopissa ei ole hiiltä tai
nokea mutta podsolmaannos (kaikki kuopat katsottiin). Alue on tasaista hiekka-
kangasta jonka kaakkoispuolella on jyrkkä korkeahko törmä. Alueen koillispäässä
on kuusi kuoppaa joissa hiiltä ja kekäleitä. Ilmeisesti pyyntikuoppiin on tehty hiili-
hautoja. Näiden luoteispuolella on tervahauta (merkitty maastokartalle). Toinen
tervahauta on alueen eteläosassa, törmän reunalla. Kuoppakeskittymästä 80 m
etelään on kaksi erillistä kuoppaa. Välillä oleva kangas on hakattu ja laikutettu jo-
ten on mahdollista että väliltä ei matalia kuoppia sen takia havaittu.

Retuniemen karsikko (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Paikalla on rauhoitettu karsikkomänty, merkitty myös maastokartalle. Männyssä
pilkka jossa allekkain vuosiluvut (ylhäältä alas) 1816, K 1869, 1821 HT., 1869,
1777 ja 1844, sekä tekstiä. Pilkan yläpuolelle on naulattu runkoon kiinni lautoja
joissa vuosiluvut (alhaalta ylös) lauta: PN *18 22/4 67, + 19 19/4 43, lauta: epä-
selvää tekstiä ja epäselvät vuosiluvut 1867 1996, lauta K 1993, lauta HN * 1898, +

Kirkkotie 1 (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Karttaan merkityn, mutta maastossa melko heikosti erottuvan Kirkkotien linjalta löytyi Erkki ja Urho Oinosen kertomalta alueelta kaatunut vanha kelo, jonka korossa rungon länsipuolelta löytyi kaiverrus. Koroon on kaiverrettu numero 8 ja lisäksi numero 19, joka erottuu heikommin. Koron mitat ovat noin 15 x 30 cm ja numeron 8 mitat noin 3 x 8 cm sekä numeron mitat 19 noin 4 x 4 cm. Numerot ovat muodoiltaan hieman kantikkaita. Koron veiston jälkeen puu on kasvanut noin 6 cm. Tästä noin 15 metriä itään, myös
saman uran reunassa on toinen karsikkopuun jäännös. Kyseessä on noin 1,5 metriä pitkä kantojuurakko, joka makaa maanpintaisena. Ilmeisesti puunkorjaaja on aikanaan sahannut puun siten, että, kelopuun korossa sijaitsevat kaksi kaiverrusta ovat säästyneet kannossa (jättänyt kannon hieman tavallista pitemmäksi). Länsipuolella olevassa korossa on veistettynä ohut rasti. Koron koko on noin 6 x 30 cm ja rastin koko noin 3 x 7 cm. Kannon puuaines on ympäriltä pahoin lahonnut, mutta vaikuttaa siltä, että puu
on koron veiston jälkeen kasvanut ainakin 5 cm. Itäpuolella on isompi koro, johon on veistetty numerot 0 ja 8. Koron koko on noin 20 x 40 cm ja numeron 0 koko noin 4 x 10 cm, numeron 8 koko on noin 3 x 10 cm. Numerot ovat muodoiltaan pyöreitä. Puu on koron veiston jälkeen kasvanut noin 5 cm.

Murroonkangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rännitervahaudan jäännös koostuu kaksiosaisesta kuopasta, joista ylempi osa on leveydeltään 1,2 ja pituudeltaan 3,5 metriä. Sen erottaa alemmasta
osasta noin 30 cm:n levyinen maakannas. Alempi osa on kooltaan noin 1 x 1 m. Molempien osien syvyys on noin puoli metriä. Kuoppien reunat ovat loivapiirteiset ja sammaloituneet. Sammalen alainen huuhtoumiskerros kerros kuopasta nostetussa maakasassa on vähäinen, vain muutamia millejä. Kuopan reunassa kasvaa yksi mänty. Kaksiosaisen haudan ylemmässä kuopassa on tislattu terva ja alemmassa kuopassa on ollut astia, johon terva on laskettu.

Siklalahti 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kyseessä on rännityypin tervahauta. Kohteessa on lounais-koillissuuntainen kuoppa, joka on leveydeltään noin metrin, pituudeltaan noin kolme metriä ja syvyydeltään noin 0,4 metriä. Kuoppa on muodoltaan hautamainen painanne, jonka alapäässä on pieni syvennys. Kuoppa on sammaloitunut ja pyöristynyt.

Siklalahti 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kyseessä on itään laskevan rinteen suuntainen, hautamainen ja loivareunainen sammalen peittämä kuoppa, jonka leveys on 1,2 metriä, pituus noin kolme metriä ja syvyys noin 0,3 metriä. Kuopan alapäässä on pohjalla pyöreä kuoppa, jonka halkaisija on noin 70 cm ja syvyys noin 50 cm. Suon reunasta noin 12 m. Kuoppa on rännityyppinen tervahauta.

Siklalahti 6 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohteessa on kaksiosainen hautamainen kuoppa rinteen törmässä. Kuopan suunta on lounais-koillinen ja sen kokonaismitta on 1 x 3,5 metriä. Kuopan syvyys vaihtelee 0,2-0,5 metrin välillä. Alemman kuopan koko noin 1 x 1 metri. Alemman ja ylemmän kuoppien välissä on noin 30 cm:n maakannas. Kyseessä on ns. rännitervahaudan jäännös, jossa terva on tislaantunut ylemmässä kuopassa ja siitä on johdettu terva maakannaksen läpi alempaan kuoppaan, jossa on ollut terva-astia.

Historiallinen; Kyseessä on loivapiirteinen, rinteensuuntainen (lounais-koillinen) rännitervahaudan kuoppa. Kuopan leveys on puolitoista metriä, pituus kolme metriä ja syvyys 0,6 metriä. Kuopan loivaan sisäreunaan tehdystä koepistosta paljastui jäkälän alta noin 2 cm:n vahvuinen huuhtoutumiskerros ja isoja hiilenpaloja.

Historiallinen; Kyseessä on etelä-pohjoissuuntainen, kaksiosainen, loivareunainen hautamainen painanne, joka on rännitervahaudan jäännös. Alempi kuoppa on muodoltaan pyöreä, halkaisijaltaan noin metrin ja syvyydeltään 0,6 metriä. Ylempi kuoppa erottuu tästä
noin 30 cm leveällä maakannaksella ja on leveydeltään noin puolitoista, pituudeltaan noin kaksi ja puoli metriä sekä syvyydeltään 0,4 metriä.

Saunaniemi 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kalasaunan kiuas sijaitsee Neitijärveen pohjoisesta pistävän Saunaniemen pohjoiskärjessä. Kyseessä on kiviröykkiö, joka on sammalen ja varpukasvuston peittämä. Kohde sijaitsee noin 15 metriä rannasta ja noin kymmenen metriä laavusta luoteeseen. Röykkiön koillisreunassa on telttapaikka.
Pyöreälakisen röykkiön halkaisija on noin kaksi metriä ja korkeus noin metrin. Sammalen alta paljastui palaneita kiviä. Kasasta noin metri pohjoiseen kasvaa arviolta yli satavuotias mänty oletetulla seinälinjalla, josta ei kuitenkaan ole varmoja merkkejä näkyvissä. Kyseessä on kiuastyyppinen tulisijan jäännös, joka paikannimi huomioiden voisi olla nimenomaan kalasaunan tms. kiuas. Oiva Potinkara kirjoittaa Saunaniemestä, että Neitijärven Saunaniemessä olisi ollut kalasaunan jäänteet, jotka enää vaivoin erottuvat maastossa (Potinkara 1997, s. 42). Mahdollisesti kyseessä on juuri tämän kalasaunan kiukaan jäännös.

Naarajärvi 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohteeeen kuuluu kaksi vierekkäistä hiilimiilun jäännöstä, jotka sijaitsevat noin kymmenen metriä tiestä pohjoiseen harjanteen juurella.
Pohjoisemman miilukummun halkaisija on kymmenen metriä ja korkeus 0,6 metriä. Se erottuu selkeänä kumpareena, jonka ulkokehällä on kuusi isoa kuoppaa eli ilmansäätöaukkoa säännöllisin välein. Miilukummun päällä kasvaa isoja, arviolta yli 100 vuotta vanhoja mäntyjä ja nuorempaa leppää. Tästä noin kaksi metriä etelään on toinen miilukumpu. Sen halkaisija on noin 12 metriä. Ylärinteen puolelta kumpu on maantasainen, alarinteen puolella sen korkeus on noin puoli metriä. Miilukummun ulkokehällä on viisi isoa kuoppaa eli ilmansäätöaukkoa. Molempien kumpujen päällä on paljon puustoa:
isoja mäntyjä ja pienempiä leppiä.
Pankakoskella on toiminut järvimalmista rautaa valmistanut ruukki 1825-1902, todennäköisesti kohde liittyy hiilen valmistamiseen kyseisen laitoksen tarpeisiin.

Naarajärvi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kyseessä on selkeästi erottuva miilukumpu, jonka halkaisija on noin kymmenen metriä ja korkeus noin puoli metriä. Miilukummun ulkokehällä on kuusi isoa ilmansäätökuoppaa ja ojannetta. Kummun päällä kasvaa arviolta yli 100 vuotta vanhoja mäntyjä. Miilukumpu sijaitsee noin 15 metriä Ruunaankoskille menevästä tiestä etelään. Kohteessa on myös miilumajan jäännökset.
Pankakoskella on toiminut järvimalmista rautaa valmistanut ruukki vuosina 1825-1902. Todennäköisesti rakenteet liittyvät hiilenvalmistamiseen kyseisen laitoksen tarpeisiin.

Naarajärvi 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kyseessä on ympärysmuodoltaan neliskanttinen miilukumpu, mitoiltaan kymmenen x kymmenen metriä, korkeudeltaan 0,3-0,7 metriä. Kummun ulkokehällä on kuusi isoa kuoppaa eli ilmansäätöaukkoa. Kummun päällä kasvaa leppää, koivua ja kuusta sekä arviolta yli 100 vuotta vanhoja mäntyjä. Kohde sijaitsee noin 40 metriä Ruunaankoskille menevästä tiestä pohjoiseen Metsähallituksen ulkohuussin nurkalla.
Pankakoskella on toiminut järvimalmista rautaa valmistanut ruukki vuosina 1825-1902. Todennäköisesti rakenteet liittyvät hiilenvalmistamiseen kyseisen laitoksen tarpeisiin.

Historiallinen; Kohteeseen kuuluu neljä peräkkäin olevaa hiilimiilukumpua. Ne ovat kaakko luode -suuntaisessa jonossa, kaikki noin kymmenen metriä Ruunaankoskille menevästä tiestä itään.
Eteläisin miilukumpu on halkaisijaltaan noin kymmenen ja korkeudeltaan noin puoli metriä. Miilukumpua mpäröi katkonainen ojanne ja sen päällä kasvaa arviolta noin 100 vuotiaita mäntyjä. Miilukummun päällä on vierestä korjatun tuulenkaadon jäljiltä hakkuujätettä. Korjuukoneen ajojälki kulkee miilunreunan itäosan yli ja on hieman vaurioittanut kummun reunaa. Eteläisimmästä miilukummusta on kolme vastavaa kumpua tasaisin kymmenen metrin välein pohjoiseen. Miilut muodostavat siis noin 70 metriä pitkän jonon.
Kyseessä on neljän hiilimiilun jäännökset. Alueen leveys on noin 15 m ja pituus noin 70 m. Pankakoskella on toiminut järvimalmista rautaa valmistanut ruukki vuosina 1825-1902. Todennäköisesti rakenteet liittyvät hiilen valmistamiseen kyseisen laitoksen tarpeisiin.

Miikkulankangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee mäntykankaan loivalla jokea kohti viettävällä kaakkoisrinteellä, aivan polun reunassa sen pohjoispuolella ja noin 40 metriä joenrannasta. Rännitervahaudan jäännös on kaakko-luodesuuntainen metrin leveä, kolme metriä pitkä ja noin puoli metriä syvä
hautamainen kuoppa, jolla on loiva sammaloitunut profiili. Kuopan itäreunalla on sammalen peittämä kohouma, joka on syntynyt kuopasta nostetusta maasta.

Suuri Ylälampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee nykyään Joensuun kaupunkiin kuuluvan entisen Enon kunnan Sarvingin kylässä. Suuri Ylälampi on yksi vuonna 1743 kuivatetun Sarvingin järven kaakkoispäähän jääneistä pienistä järvistä. Lammen länsireunalla on matala hiekkaharjanne, jonka eteläpäässä oleva soistunut notkelma lienee ollut salmena muinais-järven aikaan ja lammen länsi-/luoteispuolella oleva Aukearimpi lienee ollut Sarvinki-järven lahti. Mainitulle hiekkaharjanteelle tehdyistä koepistoista löytyi kvartsi-iskoksia, jotka osoittavat salmen pohjoisrannalla olleen kivikautisen asuinpaikan. Maasto on mäntytaimikkoa kasvavaa hiekkakangasta. Harjanteen halki kulkee metsäautotie, jonka leikkauksista löytöjä ei saatu, joten ilmeisesti kyseessä on pienialainen asuinpaikka metsäautotien itäpuolisella harjanteen osalla kohdassa, jossa maasto alkaa nousta pohjoiseen.

Elso (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee nykyään Joensuun kaupunkiin kuuluvan entisen Enon kunnan Sarvingin kylässä. Elso on metsäalue kuivatetun Sarvingin järven etelärannalla, Sarvingin kylältä etelään, Palojärvien korpialueelle johtavan tien länsipuolella. Lähin talo on Liesaniemi, josta Elson asuinpaikka sijaitsee n. 400 metriä lounaaseen. Asuinpaikkalöydöt on kerätty äestetyltä hiekkaiselta kankaalta, kahdelta löytöalueelta, joista pohjoisemmalta löytöalueelta 1 on 18 kvartsi-iskosta (KM 38982:1) ja eteläisemmältä löytöalueelta 2 on kvartsikaavin ja kaksi kvartsi-iskoksta (KM 38982:2-3). Pohjoisempi löytöalue on laajuudeltaan n. 100 x 30 metriä ja sen keskikoordinaatit ovat (ETRSTM35-FIN) p= 6954359, i= 667867. Eteläisemmän löytöalueen koordinaatit ovat p= 6954267, i= 667946. Asuinpaikka on koilliseen suuntautuvalla loivalla rinteellä, vanhan Sarvingin rantaterassin päällä.

Kakkisenpyörre 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Lieksanjoen jyrkän lännenpuoleisen rantatörmän reunalla mäntykankaalla aivan joelta nousevan polun/kelkkareitin reunassa. Rännitervahaudan jäännös on itä-länsisuuntainen hautamainen kuoppa joen jyrkällä länsitörmällä. Kuopan länsiosa on tasamaalla, itäosa alarinteessä. Sammaloituneen kuopan leveys on 1,2 metriä, pituus neljä metriä ja syvyys 0,4 metriä. Kuopassa kasvaa kaksi leppää ja reunalla yksi. Kairauksessa kuopan yläosan pohjalla on noin 20 cm vahvuinen hiilensekainen likamaa. sammalen alla on ohut alle 1 cm huuht. kerros.

Kasarmikangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee loivassa lounaisrinteessä mäntyhiekkakankaalla. Kyseessä on rännitervahaudan jäännös, joka näkyy lounais-koillissuuntaisena kaksiosaisena hautamaisena kuoppana. Kuopan leveys on 1,3 metriä, pituus 4,5 metriä ja syvyys 0,6 metriä. Kuoppa on sammaloitunut ja loivapiirteinen, mutta erottuu ympäristöstään hyvin. Kuopan lounaispää on alempana kuin koillispää. Alempi osa on kooltaan 1,3 x 1,5
metriä ja ylempi osa 1,3 x 3 metriä. Kuoppien välissä 0,2 metriä leveä kannas. Reunavallissa on havaittavissa ohut huuhtoumiskerros.

Kasarmikangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee tasaisella hiekkapohjaisella mäntykankaalla noin 70-90 m rannasta pohjoiseen. Kyseessä on pyöreä sammaloitunut kuoppa, jonka ympärillä on heikosti erottuva sammalpeitteinen maavalli. Kuopan halkaisija on 2,8 metriä ja syvyys 0,6 metriä. Kairaushavaintojen perusteella kuopan pohjalla on noin 15 cm:n huuhtoumiskerros ja vallien päällä noin 1-2 cm:n vahvuinen huuhtoumiskerros.

Vastaskankaan kalmisto (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksinen kalmisto sijaitsee Sivakkajärven itäpuolella olevalla mäkialueella, metsämaastossa Yläpiha -nimisentalon eteläpuolella, suhteellisen tasalakisen mäen päällä. Paikalla on tasalakinen turpeen peittämä kivi, Itkukivi. Kiven viereen on pystytetty muistoristi. Kiven ympäristö on mäntymetsää, alue on kivikkoista ja epätasaista. Perimätiedon mukaan paikalla on kalmisto.

Elomäki Kalliokoski (Hautapaikat)
Keskiaikainen; Paikalta on löytynyt vuonna 1884 ihmisen luita ja ristiretkiaikainen miekka.
Kohde sijaitsee pohjoisesta Nuolijärveen laskevan Kokkojoen itäranalla, myllyn jäännösten alapuolella. Tällä kohdalla rannalla on, joesta noin 1,5 m nouseva hiekkainen tasanne, tasanteen leveys vaihtelee. Tasanteen itäpuolella maa nousee jyrkästi ja kasvillisuus muuttuu kuusimetsäksi. Tasanteella on joen suuntaisia, oletettavasti virtauksen muovaamia, matalia ja pitkänomaisia harjanteita. Alueella olevat epämääräiset syvennykset eivät vaikuttaneet ihmisen tekemiltä. Löytötietojen perusteella (Damstén 1888:16-17). Haudan arvioitu sijainti viittaa siihen, että hautaus on yksittäinen.

Sivakkajärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Sivakkajärven keskiosassa, Pyykkiniemen kaakkoispuolella olevassa pienessä saaressa. Saaressa kasvaa sekametsää. Saareen liittyy runsaasti tarinoita sen käytöstä hautausmaana. J. Hämäläinen mainitsee havainneensa kaikkiaan 15 hautaa, joista hän kaivoi ainakin yhden ja löysi haudasta rintasoljen. Hämäläisen mukaan haudat olivat kahteen eri suuntaan. Inventoinnissa 2011 todettiin saaren itäosassa painanne, joka arvioitiin ennen kaivetuksi. Lisäksi havaittiin muutamia matalampia pitkänomaisia painanteita.

Saramo Määttälä (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Kokkosärkät-nimisellä metsäalueella, joka on Pörtsyn talon länsipuolella, Suonpään talon koillispuolella. Paikalla on kapea pohjoinen-etelä -suuntainen harjanne, jolla kasvaa mäntymetsää. Maaperä on hienoa kivetöntä hiekkaa. Harjanteen päällä on kuusi painannetta. Kohteessa on myös epämääräisiä matalia painanteita, jotka voivat olla hautapainanteita. Lisäksi kohteessa on kaksi kuoppaa, joiden luonne on epäselvä. Painanteeseen 2 avatun koekuopan perusteella kyseinen kuoppa on aiemmin kaiveltu.

Kovero Posti (Kultti- ja tarinapaikat)
Rautakautinen; Kuppikivi sijaitsee Koverosta Tuupovaaraan vievän maantien (nro 496) ja vanhan kylätien välillä. Päärakennuksen luoteispuolella entisessä haassa on pohjoiseen laskevassa rinteessä maakivi, jonka korkeimmalla kohdalla on yksi kuppi.
Kivi on muodoltaan kolmiomainen, sen sivut noin metrin mittaiset. Kuppi on laakea, halkaisijaltaan noin 9-10 cm, syvyys 2,5 cm. Kuppi on jäkälän peitossa.

Pötönniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee kirkonkylän pohjoispuolella olevan kapean Pötönniemen pohjoisrannalla. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rannalta, vesijätöltä.

Hutunniemi 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Hutunniemessä havaittiin 37 pelkistä kivistä tehtyä pääasiassa pyöreähköä tai soikeaa kivikasaa, raivausröykkiöitä. Röykkiöt ovat kooltaan 1,5x1,5 - 4x5 m:n välillä. Alueella on myös kolme rakennuksen pohjaa: 1) suorakaiteenmuotoinen, kooltaan noin 6x5 m, maaperustukset, uuni halkaisijaltaan noin 2,5 m, rakennuksen luoteiskulmassa, löytöinä noensekaista maata, palanutta savea ja taottu rautanaula; 2) ei ollut havaittavissa perustuksia, uuni noin 2x2 m: laajuinen, noin 0,8 m:n korkuinen, kiven ja maan sekainen, kummussa yksi yli 0,5 m:n kokoinen maakivi, löytöinä nokimaata, palaneita kiviä ja palanutta savea; 3) perustuksia ei havaittavissa, noin 3x3 m:n laajuinen kiven ja maan sekainen kumpu, korkeus noin 0,8 m, kaakkoispuolella heikosti erottuva kuopanne, kooltaan noin 3x2 m, kuopanteesta löytönä noen sekaista maata ja kaksi vanhanaikaisen ikkunalasin kappaletta.
Vuoden 2020 inventoinnissa ei tehty uusia kohteen luonnetta tai laajuutta täsmentäviä havaintoja.
Niemen melko tasaista lakialuetta reunustaa ainakin pohjoisessa ja kaakossa, noin 152-153 m mpy korkeustasolla, suunnilleen luontaista törmää noudattava matala maavalli. Valli on kiven ja maansekainen, leveydeltään vaihteleva, keskimäärin runsaan metrin, leveimmillään kahden metrin luokkaa, vallin korkeus 20-30 cm. Länsiosassa valli rajautui talonpohjaan 1. Raivaus valli rajaa lakialueella noin 120x130 m:n alan ja sen sisäpuolelle tai aivan reunalle sijoittuvat talonpohjat 1 ja 2 sekä 14 raivausröykkiötä. Vallin luoteiskulmalle tehdystä koekuopasta löytyi kaksi liitupiipun varsikatkelmaa.
Alueen luoteisosassa, erillään tiheimmästä raivausröykkiöalueesta havaittiin mahdollinen naurishauta loivasti luoteeseen viettävässä rinteessä. Naurishauta on pitkänomainen kaivanto, pituudeltaan noin 3,5 m ja leveydeltään noin metrin, syvyys on noin 0,5 m.
Vanhojen karttojen mukaan paikalla on ollut Hiltula-niminen talo, joka on vielä merkitty 1800-luvun puolivälin pitäjän kartalle, mutta ei 1940 painettuun topografikarttaan. Talo mainitaan autiona vuonna 1730 (Björn 1991:615), jolloin sen perustamisen ja käytön voidaan olettaa ulottuvan 1600-luvun puolelle.
Hiltulan vanhin asukas oli vuosina 1683-85 Martti Huttunen. Sitä ennen on lähteissä 33 vuoden aukko. Martin poika Matti asui talossa sitten Isoonvihaan asti. Vuonna 1732 paikan otti Matti Seilonen, jonka leskeltä sen sai lukkari, papinpoika ja entinen tykistön fyyrvärkkäri Johan Lackman. Sitten taloa emännöi hänen leskensä Anna Margareta Salmelin. Pälkjärven lukkarin sisar, jonka ryssät raahasivat miehineen ja perheineen orjuuteen. Anna Margareta pääsi kaiketi pahasuisena vapaaksi ja kävi pelastamassa monta muutakin ilomantsilaista Venäjältä. Hänestä on artikkeli Kansallisbiografiassa.

Neitisaari 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Neitisaaren kaakkoisrannalla loivalla rantatörmällä retkeilyalueen nuotiopaikan ympäristössä. Puusto on pääasiassa mäntyä ja maaperä hiekkaa. Rantatörmä on eroosion kuluttama ja nuotiopaikalta rantaan menevä polku kuluttaa rantatörmää kaiken aikaa lisää.
Löydöt tulivat rantatörmän päältä nuotiopaikan ja rannan välistä kapealta vyöhykkeeltä hiekkamaan paljaaksi kuluneelta pinnalta. Suurin osa iskoksista löytyi tasamaalta aivan törmän päältä, mutta muutama iskos poimittiin myös veden sortaman rantatörmän hiekasta.

Onkisaari (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Liperin kirkolta seitsemän kilometriä lounaaseen on taistelukaivantoja kaivettu Onkisalmen eteläpuolelle sekä läheiseen Onkisaareen. Onkisalmen kaivannot ovat suurelta osin tuhoutuneet tien pengerryksessä. Onkisaaren länsi- ja pohjoisrannoille on kaivettu taisteluhautaa yhteensä 123 metriä sekä kaksi korsukuoppaa. Saaren eteläosassa on kaksi noin 10 metristä kivistä ladottuja suojavallia.
Kohteella tehtiin vuonna 2012 kartoituksen, jossa kartoitettiin saaren eteläosassa olevaa taisteluhautaa.

Sintsi Salmensilta (Hautapaikat)
Rautakautinen; Pieni Onkamo ja Suuri Onkamo-järvien väliseltä kapealta kannakselta on vuonna 1938 löytynyt ristiretkiaikainen kehäänkärki (KM 11074). Paikalta kerrotaan löydetyn myös kolme ihmisen luurankoa.
Tarkastuksessa alueelta ei löytynyt mitään hautauksiin viittaavaa ja on oletettavaa, että mahdollinen kalmisto on suurelta osin tuhoutunut tien levennyksen yhteydessä. Mahdollista kuitenkin on, että alueella on edelleen ehjiäkin hautauksia.

Kaltimon kanava (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Kaltimon kanavan pienessä niemessä on noin 40 metriä kesken jäänyttä taistelukaivantoa. Tästä noin 100 metriä kaakkoon, kävelytien vieressä on myös taistelukaivantoa, mutta suurin osa siitä on tuhoutunut alueen rakentamisen seurauksena.
2017 tarkastus:
Niemen itäosassa matalan, pohjois-etelä -suuntaisen kumpareen itäreunalle on kaivettu kuoppia ja kummun reunaa on jyrkennetty n. 50 metrin matkalta. Selustasuoja puuttuu. Kohteessa ei ole varsinaista taisteluhautaa tai yhdyshautaa. Torjuntasuunta on länteen.
Kävelytien varrella 2006 havaittu itä-länsi -suuntainen taistelukaivanto on myöhemmin täytetty kokonaan.

Nahkurintie (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Niskan niemessä, Lossitien ja Nahkurintien mutkan tuntumassa, tien molemmin puolin on taistelukaivantoja. Kaivannot on louhittu kallioon.

Siilainen (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Joensuusta Kuopioon vievän valtatien molemmin puolin, Siilaisenpuron itäpuolella on jäljellä muutamia kaivantoja. Suurin osa alueella olleista kaivannoista on tuhoutunut rakennustöissä.
Kuopiontien pohjoispuolella on taisteluhautaa noin 50 metriä ja se jatkuu tien eteläpuolelle. Tähän kaivantoon on haudattu 14.4.1918 ammuttujen 99 venäläisen sotilaan ruumiit. Paikalla on muistomerkki.
Siilaisenpuron itäpuolella on kapeaa taisteluhautaa noin 70 metriä. Terveyskeskuksen rakennusten välissä on kaivantoa jäljellä noin 150 metriä.
Kohteen rajausta maastotietokannassa on tarkennettu 07/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Noljakka (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Noljakan alueella Kuopiontien eteläpuolella on kolmessa kohtaa taistelukaivantoja. Noljakankaarella olevien kerrostalojen takana on kaivantoa noin 90 metrin matkalla. Tästä lounaaseen, kallioisella rinteellä on leveää ja syvää taisteluhautaa noin 200 metriä sekä 18 ampumasyvennystä. Höytiäisen kanavan penkereessä on kasvillisuuden peittämänä noin 120 meträ kaivantoja.
Kohde on rajattu maastotietokantaan 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella. Rajaus on suuntaa antava.

Kivelä (1000020566) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Kontiolahden kirkonkylässä, Kivelän alueella sijaitsee kolmessa kohti taistelukaivantoja. Honkatien pohjoismutkan tuntumassa on taisteluhautaa kahdessa pätkässä. Molempia on osittain täytetty. Honkatien itäpuolella, kahden kumpareen välissä on kaksi korsua ja niiden välissä yhdyshauta. Kolmas kohde on Puutarhatiestä erkanevan polun alkupäässä, pienen kumpareen päällä. Kaivanto on lähes kokonaan tuhoutunut.

Karpalosuo (1000020567) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Vt 6 ja Keskuskadun välisellä alueella Karpalosuon eteläpuolella on taistelukaivantoa noin 355 metrin matkalla. Osa kaivannosta on tuhoutunut Karpalokaaren rakennustöissä.
Valtatien ja Pitkälammen välisellä alueella on kaksi noin 10 metrin pituista kaivantoa ja niistä etelään kolme korsukuoppaa.

Jakkilanvaara (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Kontiolahden kirkonkylän itäpuolella sijaitsevan Jakkilanvaaran laki on kokonaisuudessaan vahvasti varustettu. Kohteella on 372 metriä taisteluhautaa ja noin 60 m yhdyshautaa. Kaivantoalueen keskellä sijaitsee kaksi hyvin säilynyttä korsukuoppaa. Kaivannot ovat hyvin säilyneitä.
Jakkilanvaaran ja Pitkälammen välisellä alueella on lisäksi osin kaivettua ja osin kallioon hakattua taisteluhautaa sekä korsukuoppa.
Kohde on rajattu paikkatietokantaan 07/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Vaskela (1000020569) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Vt 6 molemmin puolin, vesitornin levähdyspaikan eteläpuolella on kaivantoja useassa osassa. Tien länsipuolella on myös korsukuoppa. Osa kaivannoista on tuhoutunut tietä rakennettaessa.

Vierevänniemi (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Höytiäisen ns. vesijättömaalla on ranta-alueen ainoa jäljellä oleva kaivanto. Noin 20 metrin pituinen kaivanto on tehty rantahiekkaan. Kaivanto on nykyään tuhoutunut. Kaivantoon liittyvä korsukuoppa on ylempänä rinteessä. Korsu sijaitsee Höytiäisen vanhan rantatörmän päällä loivasti luoteeseen laskevalla kankaalla. Korsukuopan länsikulmasta luoteeseen avautuu oviaukko suoraan törmän rinteeseen. Eteläkulmasta avautuu oviaukko ja maan pinnalle nouseva kulkuväylä korsun kaakkoispuolelle. Korsu on hyväkuntoinen.

Hiekkalahti (1000020571) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Pitkälammen eteläpuolella olevalla rinteellä on useassa pätkässä noin 150 metriä taistelukaivantoa sekä kolme hyvin säilynyttä korsukuoppaa. Taitelukaivantoihin liittyy kolme 4-22 metriä pitkää yhdyshautaa, jotka suuntautuvat tien eteläpuolella oleviin korsukuoppiin.

Ollila-Särkkälä (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Ollilan talon ja Tornitien eteläpuolella on on osittain maahan kaivettua ja kallioon louhittua kaivantoa sekä yhdyshautaa kahdessa eripituisessa osassa. Yhteispituus on noin 270 metriä. Molempien kaivantojen eteläpäässä on hyvin säilyneet korsun paikat.
Edellisestä noin 250 metriä länteen, kahden polun risteysalueella on kaksi lyhyempää taistelukaivantoa. Polun etelänpuoleisen kaivannon itäpäässä on korsukuoppa.
Mäen lounaisrinteessä on noin 80 metriä pitkä kaivanto.
Särkkälän talon eteläpuolella on useassa kohtaa taistelukaivantoa. Kolmeen kaivantoon liittyy myös korsu.
Kohde on rajattu paikkatietokantaan 07/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Särkkälä-Ojala (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Tornitien ja Ojalan talon väliselle alueelle on kaivettu tai louhittu muutama varustus. kallion koillislaidalla on kolme siihen louhittua korsua rivissä. Korsut ovat syvyydeltään noin 2 metriä ja niiden pohjat ovat 4 x5 metrin kokoisia.
Kohde on rajattu paikkatietokantaan 07/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Pyytivaara (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Pyytinvaaran rinteessä on kolme pesäkettä ja kaksi pientä korsun paikkaa pesäkkeen 3 tuntumassa. Osa kaivantojen etuvarustuksista on korotettu kivilatomuksilla.
Alapihan talon luoteispuolella on pätkä taisteluhautaa ja kuoppa. Tämä varustus on Pyytinvaaran varustuksista itäisin, pääosa on vaaran pohjois- ja luoteisrinreillä.
Pyytivaaran kaakkoisrinteellä on taisteluhauta (rajattu laserkeilausaineiston perusteella 8.1.2019)
Kohde on rajattu paikkatietokantaan 07/2017 laserkeilausaineiston perusteella. Kohde on tarkastettava maastossa.

Jakokoski länsi (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Jakokosken alueella sijaitsee useita I maailmansodan aikaisia kaivantoja. Kaitalan tilasta pohjoiseen on 140 metrin mittainen kaivanto ja tästä luoteeseen, Konnunmäen alueella ja rinteillä 400 metrin mittainen kaivanto. Kaitalan tilasta itään, Holopantien molemmin puolin on ollut kaivantoja, mutta ne ovat nykyisin huonossa kunnossa.
Kohteen rajausta paikkatietokantaan on muutettu 07/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Jokirannantie (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Vanhalta Nurmeksentieltä kohti Pielisjokea kulkevan Jokirannantien eteläpuolella on useassa kohdassa taistelukaivantoja, yhteensä noin 440 metriä. Kaivannot alkavat tien yli kulkevan voimajohtolinjan alta ja kulkevat tien reunassa olevan kohouman päällä itään. Alue koostuu taisteluhaudoista, yhdyshaudoista ja korsuista.
Tästä noin 250 metriä itään on tien vieressä toinen alue, jossa on kaivantoja, yhdyshautaa ja melko tuhoutunut korsu. Inventoinnin 2012 perusteella varustukset on kaivettu hiekkamaahan ja ne ovat suhteellisen hyväkuntoisia.

Utranharju (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Utranharjun varustuksen on kaivettu 1,5 km pituiselle, pohjois-eteläsuuntaiselle harjulle. Kenttälinnoitteet muodostavat ehjän kokonaisuuden. Kohteilla yhteensä 1046 metriä taisteluhautaa sekä noin 180 metriä yhdyshautaa. Korsunpaikkoja kohteilla on yhteensä 12 kpl.
Utranharju 1. Suon takaa nousevan mäen rinteeseen ja mäen päälle on useaan tasoon kaivettu taistelu- ja yhdushautaa. Alueella on viisi korsukuoppaa, joista on on sortunut.
Utranharju 2. Voimalinja itäpuolelle on avoneliön muotoon kaivettu taistelu- ja yhdyshautaa noin 300 metriä. Itä-länsisuunnassa olevien kaivantojen päissä on korsut. Haarautuvien yhdyshautojen taitteissa on ampumaulokkeita.
Utranharju 3. Hekkakumpareille on kaivettu syvää taistelukaivantoa yli 200 metriä.
Utranharju 4. Harjun matalimmalle kohdalle on kaivettu suorakaiteenmuotoon taistelu- ja yhdyshautoja.
Inventoinnin 2012 mukaan kaivantojen kunto on vaihteleva. Eteläisin pätkä, urheilukentän lounaispuolella on täysin tuhoutunut.

Heponiemi (1000020582) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Heponiemen länsirannalle on kaivettu taistelukaivantoja useampaan paikkaan noin 20 metrin päähän rantaviivasta (Heponiemi 1-2). Osa kaivannoista on mahdollisesti tuhoutunut rakentamisen seurauksena.
Varustukset jatkuvat edellisistä kohteista noin 1 km pohjoiseen, Hepokorpeen vievän metsäautotien alkupäässä, sen molemmin puolin (Heponiemi 3-4). Osa kaivannoista on tuhoutunut metsänhoitotöissä.

Hirvolanvaara (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Hirvolanvaaran etelärinteellä, kuuden polun risteyskohdasta alkaa noin 100 metrin pituinen kaivanko kohti vaaran lakea. Mäen päällä kaivantoa on useassa kohtaa. Kohteella on noin 500 metriä taisteluhautaa ja kolme korsukuoppa. Osa kaivannoista on tuhoutunut.
Kohteesta pohjoiseen, kohti Ritukanlahtea on lisää inventoimattomia linnoituksia.
Kohde on rajattu paikkatietokantaan 07/2017 laserkeilausaineistossa näkyvien ilmiöiden perusteella. Rajaus on suuntaa antava.
Rajatun alueen itäpuolella, tien nro 15669 pohjoispuolella erottuu laserkeilausaineistossa 500 x 600 metrin kokoisella alueella nelisenkymmentä eri kokoista kuoppaa, joiden liittymisestä maailmansodan aikaiseen linnoittamiseen ei ollut tietoja. Kuoppia ei ole rajattu paikkatietokantaan.

Likokanta (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Siikasaaren pohjoispäässä olevan Likokannan saaren länsirannan kalliopaljastumaan on louhittu taistelukaivantoa 110 metriä. Kaivannon eteläpäähän on louhittu konekivääripesäke. Saarella on myös kolme korsukuoppaa.

Kaunissaari (1000020586) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Kaunissaaren länsirannalla on yksi lyhyt kaivanto ja kaksi pyöreähköä kuoppaa. Kyseessä on ilmeisesti vartio- tai tähystyspaikka. Kaunissaaren eteläpuolella olevassa Rajasaaressa on huvilan takana kaksi kivilatomuksilla vahvistettua kaivantoa, joista johtaa kapea oja rantakivikkoon. Kaunissaareen Palosaaresta johtavan tien pohjoispuolella on myös lyhyt kaivanto.

Huosionlammentie (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Huosionlammentien ja Uuronkorven välinen mäkijono on vahvasti linnoitettu. Tien alkupäässä, sorakuoppien välissä on puolikaaren muotoon kaivettua taisteluhautaa sekä korsukuoppia. Kohteella on taistelukaivantoja yhteensä noin kilometrin verran. Linnoitusalue jatkuu myös Joensuu-Polvijärvi tien länsipuolelle. Alueella on myös kivikautinen asuinpaikka (Lahnasuo).
Kohteen sijaintipaikkaa on muutettu ja se on rajattu paikkatietokantaan 07/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Mäntyvaara (1000020588) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Pajalan tilan pohjois- ja länsipuolella on kaivantoja kahdessa paikassa. Läntisen kaivannon eteläpäässä on korsukuoppa. Kaivannot jatkuvat tästä etelään, Mäntylän tilan eteläpuolella. Alueella on myös kaksi korsukuoppaa. Kaivantoja löytyy vielä tästä lounaaseen, Joensuuhun menevän tien molemmin puolin. Alueella on yhteensä noin kilometri kaivantoja sekä useita korsukuoppia.

Kuorevaara (1000020589) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Kuorevaarantien länsipuolella, Ylä-Mäkelän pohjoispuolella on suorakaiteen muotoon kaivettua taistelukaivantoa noin 350 metriä. Siihen kuuluu myös yhdyshautaa ja korsukuoppa. Kohde on hyvin säilynyt. Tien toisella puolella, Ala-Mäkelästä itään on myös taistelukaivantoa, mutta se on lähes tuhoutunut.

Kuikkapurontie (Puolustusvarustukset)
Tuntematon ajoitus; Rukkojärven koillis- ja itäpuolella on sekä kaivettua että louhittua taistelukaivantoa. Alue on vahvasti linnoitettu. Kuikkapurontien länsipuolella, lähellä Kaasilan tilaa olevan sorakuopan itä-, länsi- ja pohjoispuolella on taistelukaivantoja. Kaivantoketju jatkuu itään Kuikkaporintien yli lähes Polvijärventielle asti. Tästä pohjoiseen, Kuikkapurontien molemmin puolin on runsaasti kaivantoja. Alueella on tehty hakkuuta, joten kaivannot ovat selvästi nähtävissä. Kohde on osittain erittäin hyvin säilynyt.

Kirkkomäki (1000020591) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Valtaosa Valtimon kirkonkylässä olleista varustuksista on tuhoutnut, mutta kirkkomäellä on jäljellä taistelukaivantoa noin 60 metriä. Kaivanto lähes kokonaan sortunut ja sitä on täytetty risuilla.

Palokangas (1000020598) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Ympäristön kuvaus
Kohde sijaitsee hiekkakuopan laidalla, hiljattain harvennetussa varttuneessa mäntymetsässä. Maaperä on soraa.
Kohteen kuvaus
Hiekkakuopan itäpuolella, äestetyllä metsäkaistaleella havaittiin kvartsia (KM 38930:1) halkaisijaltaan noin 3 metrin alueelta. Kohde sijaitsee noin 140 metriä Lehtolan talon pihapiiristä luoteeseen. Löydöt otettiin talteen metsäkoneen rikkomalta pinnalta. Kohde sijaitsee itäkoilliseen pistävällä pienellä niemekkeellä. Niemekkeen taustalla nousee korkeampi harjanne (hiekkakuoppa) paikalla on selkeä itäkaakkoon antava rantaterassi noin 146 m mpy. Myös tätä alemmalta noin 140 m mpy sijaitsevalta terassilta havaittiin kvartsia metsäkoneurasta. Tälläkin kohdalla on itäkaakkoon antava selkeä (25x25 m) rantamuodostuma, joka rajautuu luoteessa vanhaan hiekkakuoppaan. Paikalla havaittiin halkaisijaltaan noin 2 metrin alueella runsaasti kvartsia (KM 38930:2). Kyseessä lienee mahdollinen iskentäpaikka. Löydöt poimittiin terassin läpi kulkevilta ajourilta.
Kohteen rajaus
Kohde rajautuu aluemaisesti löytöjen ja topografian perusteella.

Palokangas 2 (1000020599) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Ympäristön kuvaus
Kohde sijaitsee hiljattain harvennetussa varttuneessa mäntymetsässä, hiekkakuopan laidalla. Maaperä on terassilla hiekkaa, ylempänä moreenia.
Kohteen kuvaus
Hiekkakuopan eteläpuolella, äestetyllä metsäkaistaleella havaittiin kvartsia halkaisijaltaan noin 30 metrin alueelta. Löydöt tehtiin metsäkoneen rikkomalta pinnalta. Kohde sijaitsee lounaaseen viettävällä rinteellä, jossa havainnointimahdollisuudet äestyksestä johtuen hyvät. Löytöpaikalla erottuu paikoin myös punertavaa kulttuurikerrosta. Niemekkeen taustalla nousee korkeampi harjanne moreenikumpare (hiekkakuoppa) Itse kohde sijaitsee noin 140–143 m mpy korkeudella loivasti lounaaseen viettävällä terassilla.
Korkeussijaintinsa sekä selkeän vesistöetäisyyden takia kyseessä lienee melko varhainen mesoliittinen asuinpaikka, joka on sijainnut muinaissaaren eteläpäässä.
Kohteen rajaus
Kohde rajautuu aluemaisesti löytöjen ja topografian perusteella.

Ruostekorpi (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Halmetien varrella, noin 170 metriä tiestä itään. Suuressa maakivessä ( 8 x 6 x 3,5) on useita hakkauksia, joista vanhimmassa lukee 1851 KOE. Osa hakkauksista on 1990-luvulta.

Alimmainen Jokijärvi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilun kokonaishalkaisija on noin 13 metriä ja se on muodoltaan nelikulmainen. Miilun keskellä on 1,5 metriä syvä kuoppa, jonka keskelle tehdystä kairauksesta havaittiin hiiltä. Rakenteen kaakkoisreunalla on selkeät ilmanottokaivannot, joiden keskellä kulkee maasilta.

Sivakkavaara (1000020602) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Sivakkavaaran rinteessä, vajaa 200 metriä Sivakkajärven rannalta Puronsuusta koilliseen. Rinteen vastaisesti kaivettu pitkänomainen painanne, jota ympäröi matalat vallit on todennäköisesti nauriskuoppa. Rinne lienee vanhaa kaskimaata.

Pitkänsalonaho (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee moreenikumpareella, 160 metriä Hiirenlammesta kaakkoon. Paikalla on vallien ympäröima halkaisijaltaan 6,5 metriä ja syvyydeltään 1,2 metrinen kuoppa. Kairauksessa havaittiin hiilimaata.

Jokilampi (1000020604) (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Kohde sijaitsee etelään pistävän niemen kärjessä, jokeen ja lampeen viettävällä tasanteella. Niemen kärkeen kaivetuista koekuopista löytyi kvartsi-iskoksia. Paikalla on myös maakuoppa (halkaisija 1,5 metriä ja syvyys 0,6 metriä), josta havaittiin selvä podsolimaannos.

Numerokangas (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Vanhassa männyssä on kaksi isompaa pilkkaa, joiden pinnoille on kaiverrettu vuosilukuja ja nimikirjaimia. Vanhin erottuva vuosiluku on 1898. Puussa on myös viisi pienempää pilkkaa.

Naukkajanlampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Naukkajanlammen rannalla sijaitsee kaksi hiilimiilua. Toinen on halkaisijaltaan noin 14 metriä ja toinen 16,5 metriä. Suuremman miilun lounaispuolella on mahdollinen ilmanottoaukko.

Pitkäkangas (1000020607) (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee suoalueen keskellä olevalla metsäsaarekkeella. Paikalla on kelo, jossa on kaksi suurempaa pilkkaa. Toisessa pilkassa on vuosiluku 1898 ja v-kirjaimen muotoinen hakkaus. Toisessa on kirjaimet R ja v.

Vihari 2 (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Viharinvaaran etelärinteellä. Paikalla on kelo, johon on kaiverrettu vuosiluku 1852 (1859?) noin 1,5 metrin korkeudelle.

Vihari 3 (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Viharinvaaran etelärinteellä. Paikalla on kelon tynkä, jossa on pilkka. Siihen on kaiverrettu vuosiluku 1851 ja kirjaimet H ja K noin metrin korkeudelle.

Lahnasuo (1000020610) (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Lahnasuon reunalla on kelo, johon on kaiverrettu vuosiluku 1851. Pilkka on noin 1,2 metrin korkeudessa.

Kiertäjänvaara (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kaskiraunioalue sijaitsee Kiertäjänvaaran lounaisrinteellä. Alue on noin 0,1 hehtaarin kokoinen. Alue rajautuu koillisessa pellosta raivattujen kivien valliin. Paikalla on useita maakiven päälle tai suoraan maapohjalle kasattuja sammaleen peittämiä röykkiöitä. Vaaran lakialueella sijaitsee Kiertäjänvaaran autioituneen tilan jäännökset.

Peurajärvi (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Ympäristön kuvaus
Kohde sijaitsee Peurajärven itärannalla. Maaperä on tasaista hiekkakangasta, metsä vanhaa mäntymetsää. Kohteen ympärillä on useita vuokramökkejä, asuinpaikka sijaitsee mökkien yhteisen nuotiopaikan välittömässä läheisyydessä. Maapohja on avointa ja neulasten peittämää. Vakavaa kulumista ei ole havaittavissa.
Kohteen kuvaus
Alueella on havaittavissa kvartsi-iskoksia. Suurin osa löytyi maanpinnalta puun juuresta noin 20 m nuotiopaikasta kaakkoon. Muutamia kvartseja löytyi noin 10 metrin säteellä neulasten seasta. Alueelle tehtiin yhteensä noin 15 matalaa koepistoa kolmeen riviin löytöpaikan ympärille, mutta näistä ei tehty enempää löytöjä. Kvartseja paikalta poimittiin talteen yhteensä 17 kappaletta.

Peurajärvi 2 (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Ympäristön kuvaus
Kohde sijaitsee Peurajärven kaakkoisrannalla vanhan kämpän saunan rannassa. Maaperä on hiekkaa, metsä vanhaa mäntyvaltaista pihametsää.
Hiekkarannalta ja vedestä välittömästi saunan laiturin luoteispuolelta löydettiin 7 terävää kvartsia joista ainakin yksi on selvä iskos.

Venetjärvi (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kankaan lounaisreunassa, kosteamman maan laidassa.
Kohde sisältää puisen tienviitan maahan kaatuneessa kelossa, sekä vieressä olevan merkkipuun. Merkkipuuhun on veistetty 1832, sekä P - tai D - kirjainta muistuttava puumerkki. Merkkejä on selkeästi vahvistettu uudelleen viime vuosina. Tienviitta koostuu kelosta läpi veistettyyn aukkoon työnnetystä laudasta. Sekä kelo että lauta ovat kaatuneet maahan ja ovat pitkälle lahonneita eikä niissä näy mitään merkkejä.

Loukkulampi 2 (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kuivan moreenikankaan reunalla, suon laidassa. Kangas on hakattu viime aikoina mutta suon laidalla sijaitsevat vanhat puut on jätetty pystyyn.
Keloon on veistetty sileä pinta jossa luku 1832. Lisäksi pinnassa on hieman epäselvä puumerkki, hieman b-kirjainta muistuttava kaiverrus jossa yläsakara on vino kohti yläoikeaa ja alaosassa on lisäksi kolmionmuotoinen lovi.

Uuronvaara (Kulkuväylät)
Historiallinen; Ympäristön kuvaus
Kohde sijaitsee moreenikankaan eteläreunalla, suon laidalla. Puusto koostuu harvaan kasvavista männyistä, joista osa on huomattavan vanhoja.
Kelossa on tasainen pinta, johon veistetty luku 1833.

Hytelönkangas 2 (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kohde sijaitsee hakkuuaukealla, jolla on useita vanhoja keloja ja petäjiä, sekä nuorempia kelotettuja puita. Maaperä on hiekkaista moreenia.
Keloon on eri puolelle veistetty useita merkkejä. Selkein on pohjoispuolella oleva 861, ilmeisesti ensimmäinen numero (1) on jäänyt umpeenkasvun sisään. Länsipuolella näkyy pienellä luku 1900. Kelon itäpuolelle on veistetty sydän sekä epäselviä (nimi)kirjaimia ja (vuosi)numeroita. Viereisessä kelossa on myös pilkkaan veistetty X:ää muistuttava merkki.

Talasjärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Ympäristön kuvaus
Saaren maapohja on hiekkaa, metsä maksimissaan noin 100-vuotiasta mänty-koivu sekametsää. Saarella on kolme hiekanottokuoppaa, jotka ovat tuhonneet suuren osan saaresta.
Saaressa sijaitsee kaksi hautakuoppaa. Toinen sijaitsee saaren korkeimmalla kohdalla, toinen muutamia metrejä sen kaakkoispuolella. Kuopat ovat kooltaan noin 2m x 2,5m, syvyydeltään noin 0,5m. Molemmissa kuopissa havaittiin paksu huuhtoutumiskerros. Saaressa on havaittavissa myös muutamia epäselvempiä, luultavasti luontaisia kuopanteita.

Turkkijärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Ympäristön kuvaus
Kohde sijaitsee pienessä saaressa. Maaperä on kivistä moreenia, metsä noin 50-vuotiasta mäntymetsää.
Saaren pohjoisosassa, korkeimmalla kohdalla sijaitsee soikea kuoppa, mitoiltaan noin 2m x 0,9m. Syvyydeltään noin 0,5m. Kuopan pohjalla havaittiin koepistossa paksu huuhtoutumiskerros. Kuopan keskellä on hieman jyrkempi ja syvempi osuus. Saari on mainittu hautasaarena paikallishistoriallisissa kirjoituksissa.

Konnunmäki (1000020888) (Kulkuväylät)
Historiallinen; Jakokoskelta luoteeseen, Paihovaaraan ja sieltä edelleen Romoon ja lounaaseen Pyytivaaraan kulkeneen paikallistien hylätty osuus. Kyseessä on nykyiseltä Ohonvaarantieltä viistosti pohjoiseen erkaneva vanha tienpohja, joka nousee kal­liomäen päälle ja sen takana, pohjoisempana taas yhtyy nykyiseen tiehen. Mäelle nouseva vanha tie on pengerretty länsisivultaan isoilla lohkokivillä, itäinen sivu on taas leikattu rinteeseen. Tie on vanhan standardin levyinen eli noin 2,4 metriä. Nykyinen tie on oikaistu mäen länsisivuitse. Tie on merkitty 1839 kartalle.
Vanhat, hylätyt paikallistiet eivät lähtökohtaisesti ole muinaisjäännöksia. Tässä tapauksessa säilyneenä on erinomainen otos vanhaa tierakennetta, yli metrin korkeaa kivettyä pengerrystä.

Kuusoja (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikka sijaitsee Kuusojan eteläpuolella noin 85 metriä Pielisjokirantaan menevän tien pohjoispuolella. Miilukuoppa on halkaisijaltaan noin 5 metriä ja sitä ympäröi valli.

Terttulanvaara (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Paikka sijaitsee Jakokosken taajaman kaak­koispuolella, Tähtikallion itäpuolella.
Terttulanvaaran eli Tähtikallion (jossa on observatorio ja kahvila) itäosassa on kahvi­larakennuksen itäpuolella pieni pätkä taisteluhautaa, n. 20 m. Sen eteläpuolella on tykkiasemalta vaikuttava kuoppa, halkaisijaltaan n. 5 m ja lännempän mäen etelärintee­seen kaivettu n. 7 x 8 m kokoinen kuoppa.

Siikakosken vanha silta (Kulkuväylät)
Historiallinen; 1830-luvulla rakennetun kivisillan jäänteet, jonka toisessa päässä on säilynyt kaksi kaarta. Sillan päällä kaatuneena kivimerkki.

Ruunaan Kuikkasuo (Työ- ja valmistuspaikat)
Tuntematon ajoitus; Pyyntikuoppa sijaitsee harjanteen keskellä tasaisella maalla mäntykangaskapeikkolla Kuikkasuon keskellä. Muodoltaan se on soikeahko, vallien ympäröimä kuoppa, jonka halkaisija on noin kolme ja puoli metriä ja syvyys noin 0,6 metriä. Vallin päällä sammalen alaisen huuhtoumiskerroksen paksuus on noin kaksi cm ja kuopan pohjalla noin neljä cm.
Vallien päällä kasvaa kaksi mäntyä. Kohde erottuu maastossa hyvin.

Taipaleenjoki (1000022037) (Kulkuväylät)
Historiallinen; Sillanjäännökset sijaitsevat Taipaleenjoen itä- ja länsirannalla, joen ylittävän betonisillan pohjoispuolella. Itärannalla on kivisen siltaportaan jäännökset, kooltaan noin 4x3 m, korkeus noin 2 m. Jäännös on muodoltaan nelikulmainen. Joen länsirannalla vastapäätä itärannan siltaportaan jäännöstä on maapenkere, joka liittynee sillan itärannan perustuksiin. Maapenkere on leveydeltään noin kuusi metriä, pituudeltaan seitsemän metriä ja laeltaan tasattu.
Sillan jäännökset liittyvät historialliseen Kuopio - Sortavala kulkuväylään, josta muodostui Liperin suurpitäjän tärkein maantie viimeistään 1700-luvun puolivälissä. Sillan tarkempi rakennusajankohta ei ole selvillä.

Lamminsärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen eteläosassa, Tyrjänsaaren Linnoniemen etelärannalla. Paikalla on pieni niemi, jonka länsipuolella on pieni lahit. Niemen kärki nousee vedestä jyrkästi noin 1,5 m (korkean veden aikana). Maaperä paikalla on hiekkainen moreeni. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille niemen kärkeen tehdyistä koekuopista. Lisäksi yksi kvartsi-iskos on tullut esille niemen länsipuolelta, lahdekkeen toiselta rannalta.

Kirkkojoki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Historiallisen ajan asuinpaikka sijaitsee lähellä Kirkkojoen rantaa. Pellolle tehdyistä koekuopista löytyi karjalaista keramiikkaa, palamattomia luita sekä palaneita kiviä. Koepuopissa erottui myös kyntökerrosta paksumpi sekoittunut tumma hiekkakerros.
Kohteen itäpuolella nuoriksi tulkittut jäännökset pihapiiristä: rakennuksen perusta ja navetan kivijalka.

Hutunniemi 3 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Hutunniemen alueen pohjois-luoteispuolella, luoteiseen viettävällä kivikkoiselle niemekkeelle, pururadan ja rannan välisellä melko tasaiselle alueella todettiin koekuopassa pintaturpeen alla noin 15 cm:n paksuinen liejun ja hajonneen kasvinjätteen sekainen kerros – todennäköinen tulvakerros. Tämän alapuolella oli noin 15 cm:n paksuinen noensekainen kerros, jossa oli hiekan ja luonnonkivien lisäksi runsaasti palaneen kiven murskaa, palanutta savea ja palaneita luunsiruja. Havainnot viittaavat siihen, että paikalla on rakennukseen liittyneet tulisijan jäännökset, todennäköisesti historialliselta ajalta.

Saarvalampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Polvijärvi-Joensuu tieltä noin 0,6 km lounaaseen, Saarvalammen lounaispuolella sijaitsevalla pellolla, välittömästi Polvijärvi-Liperi -välisen kunnanrajan pohjoispuolella. Pelto viettää loivasti etelään, kohti Saarvalammesta Viinijärveen laskevaa puroa. Pelto ja asuinpaikka jatkuvat myös Liperin kunnan puolelle. Kvartsi-iskoksia löytyi loivasti etelään viettävältä pellolta noin 60 x 20 m laajalta alueelta, noin 40-60 m Saarvalammen länsipuolelta.

Hukkapuro (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Purolaakson törmän päällä on hiilihaudan jäännös. Kuoppa on halkaisijaltaan 1,5 m ja sillä on syvyyttä 0,5 m; kuopan ympärillä on matalat vallit. Maannoksessa on turpeen alla 5 cm:n paksuinen huuhtoutunut kerros, jonka alla on nokea ja hiilenpaloja sisältävä kerros noin 20 cm.

Särkkäpuro (Työ- ja valmistuspaikat)
Tuntematon ajoitus; Ala-Ruokonen järven kaakkoispohjukassa olevan kapean, jyrkkäristeisen harjun laella. lahden pohjukassa, harjun laella on pyöreä kuoppa, jonka halkaisija on noin 2 m. Kuopassa on ehjä podsol.

Hokka (1000013339) (Raaka-aineen hankintapaikat)
Historiallinen; Historiallinen kuparikaivos Kontiolahdella. Malmia tiedetään louhitun ainakin 1809-1814, 1905-1907, 1910. Ensimmäiseksi maininnaksi arvellaan malmiesiintymän löytymistä 1801. Toisintonimiltään Hokankallio, Hukkalampi.
Hokka on ollut merkittävä historiallinen metallikaivosalue.Se on sekä muinaisjäännöksenä että historialtaan monipuolinen ja -tahoinen. Merkit varsinaisesta kaivostoiminnasta rajoittuvat Hokkalammen etelärannalla sijaitsevalle Hokankalliolle; Hokkalammen ja sen itäpuolella kohoavan Kirvesvaaran väliin jääväliä maakaistaleella on puolestaan useita majoitus- ja talousrakennusten jäännöksiä . Näitä toiminnallisia osia erottaa toisistaan Hokkalammesta etelään virtaava puro, jonka uoma noudattelee Hokankallion itälaitaa. Lisäksi alueella on tie-, silta- ja laiturijäännös.
Hokankallion kaivos on myös ajallisesti monimuotoinen, sillä sitä on käytetty aktiivisesti kaivoksena sekä 1800- että 1900-luvun alkupuolella. Lisäksi se on perinteisen kaivostoiminnan ohella toiminut perimätiedon mukaan myös kansalaissodan aikaisena piilopaikkana, jonka lisäksi saksalaisilla on mahdollisesti ollut siellä toimintaa toisen
maailmansodan aikana .

Kyykkä (Raaka-aineen hankintapaikat)
Historiallinen; Historiallinen kuparikaivos Kontiolahdella. Malmia tiedetään louhitun ainakin 1809-1814, 1905-1907, 1910. Ensimmäiseksi maininnaksi arvellaan malmiesiintymän löytymistä 1801.
Kyykkä on ollut merkittävä historiallinen metallikaivos. Kaivospaikka mahdollisine siihen liittyvine rakenteineen ja muine jäännöksineen on muinaismuistolain tarkoittama kiinteä muinaisjäännös. Kohteen luonne ja laajuus kiinteänä muinaisjäännöksenä tulee vielä selvittää ja arvioida maastossa sekä historiallisia lähteitä hyödyntäen.
Kulttuuriympäristön luonnetta ja laajuutta ei ole vielä esimerkiksi kaivosyhdyskunnan tai malmin käsittelyn ja kuljetuksen kannalta selvitetty. Alustavan tarkastuskäynnin perusteella kohteessa on säilynyt kuilun lisäksi rakennusjäännös, louhosjätekasoja ja kaivokselle johtaneen tien pohja.

Tervalahti (1000023119) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Kannusjärvestä kuroutuneen Kokkoselän koilliskulmassa, Tervalahden rannasta noin 20 m pohjoiseen. Paikka on Kannusjärven laskussa vuonna 1759 paljastuneella vesijätöllä.
Tervahauta on rännityyppinen ja sijaitsee kaakkoon laskevassa melko jyrkässä rinteessä. Rinne on järvenlaskua edeltävän rannan jyrkänparras, ja sen päällä on tasanne, joka on ollut saman rannan rantamatala. Haudan alapää on rinteen alareunassa, josta maanpinta laskee loivasti nykyiseen rantaan. Noin 5 m päässä haudan alapäästä kulkee rannan suunnassa tie. Alueella kasvaa nuorehkoa mäntyvaltaista metsää.
Rinteen alaosassa sijaitseva tervahaudan ränniosa on noin 5 m pitkä ja 1,8 m leveä.
Syvyys on noin 60 cm. Rännin sivuilla on noin 20 cm korkeat ja 1-1,5 m leveät maavallit. Rännin alapäässä, noin 0,5 m leveän kannaksen siitä erottamana, on pyöreä, 2 m läpimittainen ja 1 m syvä tervanlaskukuoppa. Edelliset rakenteet muodostavat jo aivan tyypillisen rännitervahaudan, mutta niiden jatkona ylempänä on vielä toinen rännimäinen rakenne. Se on 4-4,5 m pitkä, 1,3 m leveä ja noin 40 cm syvä. Sen sivuilla on matalat vallit. Ylemmän rännin erottaa alemmasta 0,5-1 m leveä kannas. Kannaksen leveys ja samalla ylemmän rännin pituus ovat epäselviä, sillä maan pinta kannaksen kohdalla ei ole alkuperäisessä muodossaan. Näyttäisi siltä, että ylemmän rännin alapäässä on ollut kuoppa, joka on osittain täytetty, osittain ehkä jäänyt alemman rännin yläpään alle. Myös se, että ylärännin keskilinja ei ole aivan sama kuin alarännin, vaan hieman siitä lounaaseen, viittaa siihen,että rännit eivät ole saman rakenteen osia. Paikalla on siis ehkä ollut kaksi tervahautaa, joista ylempi on vanhempi.

Valkealahti (1000023120) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rauanjärven Valkealahden etelärannalla. Maasto on hyvin pienipiirteistä harju- ja suppamaastoa. Aivan rannalla on kapea tasanne noin metrin järven pinnan yläpuolella, idässä ehkä vain puoli metriä. Etelässä on noin 5 m tasanteen yläpuolelle ulottuvia osittain varsin jyrkkärinteisiä harjukumpareita. Yksi niistä ulottuu aivan rantaan
asuinpaikka-alueen keskellä. Muuten tasanne on 10-15 m leveä. Alueen länsiosassa,
aivan rannalla, on tasanteesta erottuva matala, laakea kumpare (näkyy
maastokartassa 105 m mpy käyrän rajaamana). Kumpareella on kivistä rakennettu
ja selvästi aktiivisessa käytössä oleva nuotiopaikka. Noin 50 m asuinpaikasta etelään
on metsäautotien pää. Rantatasanne ja kumpareet sen eteläpuolella ovat
korkeintaan pari vuotta sitten äestettyä hakkuualuetta. Äestys ulottuu muutaman
metrin päähän rannasta. Lännessä hakkuualueen raja kulkee tien päästä nuotiopaikkakumpareen itäreunaan. Idässä laikutettu alue ulottuu noin 70 m päähän
suohon.
Talteen otetut löydöt (kvartsikaapimia, -iskoksia ja palanutta luuta) on kerätty pääasiassa hakkuualueelta äestysvaoista.

Onkilampi (1000002632) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Utranharjun eteläpuolisen, hiekkapohjaisen Onkilammen rannalla, uimarannan kohdalla. Onkilammen rannat ovat pääasiassa soiset, Utranharju on hiekkaista mäntykangasta. Kvartsi-iskokset (KM 33831) ovat löytyneet noin 5-15 m rannasta, kuluneen maan pinnasta, suppeahkolta alueelta noin 30 m matkalta. Inventoinnissa 2012 paikasta ei saatu lisähavaintoja eikä asuinpaikkaa voitu rajata luotettavasti.

Jokiranta 1 (1000023208) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikalla on muinaisen rantatörmän päällä leveä tasanne. Törmän reunalta 12 m lounaaseen, on inventoinnissa 2012 todettu soikea asumuspainanne, 6 x 4 m. Painanteeseen tehdystä koekuopasta löytyi palanen tyypillistä kampakeramiikkaa. Asuinpaikka on ehjä ja kajoamaton, karua mäntymetsäkangasta. Paikan rajaus on topografian perusteella tehty arvio. Paikan pohjoispäässä on tervahauta. Paikan lounaispuolella on korkeahko Suur-Saimaan maksimin rantatörmä.

Jokiranta 2 (1000023209) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Muinaisrantatörmän reunalla on ehjä tervahauta. Halk. n. 10 m.

Jokiranta 3 (1000023210) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Inventoinnin 2012 mukaan paikalla on matala kaakkoon pistävän harjanteen kärki, jossa maaperä on vähemmän kivinen kuin luoteessa missä harjanne loivasti nousee. Harjanteen kärjen (muinainen niemi) lounaispuolella on vain hieman harjannetta alempi tasanne, kaakkoon maaperä laskee. Harjanteen kärkiosaan tehdystä koekuopasta tuli palanen keramiikkaa, joka vaikutta varhaiselta asbestikeramiikalta, mutta paikan korkeustaso on kuitenkin selvästi Suur-Saimaan maksimitason alapuolella, joten kyseessä on mainitun keramiikan nuorimpia esiintymispaikkoja. Em. lounaispuoliselle tasanteelle tehdyistä lukuisista koekuopista ei saatu havaintoja esihistoriasta, joten paikka rajautunee harjanteen kärjen alueelle. Heti asuinpaikan luoteispuolella on 1. ms. aikaista taisteluhautaa. Asuinpaikka on kuitenkin ehjä ja kajoamaton.

Jynkänaho (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikalla on muinaisrantatörmän päällä tasanne ja sen takana, eteläpuolella jyrkästi kohoava harjunrinne jonka juuri on Suur-Saimaan korkein rantatörmä. Tasnateella on todettu ainakin neljä maastokohtaa, joissa on havaittu muutaman kymmenen metrin etäisyydellä toisistaan asuinpaikkaan viittavia merkkejä, painanteita tai löytöjä.
Jynkänaho 1. Tasanteelle tulee Jokirannantieltä sepelipäällysteinen tie ja sen päässä tasanteelle on tehty sorapäällysteinen kääntöpaikka, ”lenkki”, josta lähtee länteen ojitettu sorapäällysteinen uusi tie kaakkoon. Em. kääntöpaikan pohjoispuolisesta ojasta, paikalle tulevan tien länsipuolelta löytyi kampakeramiikkaa. Paikka on osin tuhoutunut. Paikan ra-jaus perustuu melkoisen runsaaseen koekuopitukseen ja avoimien maastonkohtien tarkasteluun sekä topografiaan.
Jynkanaho 2. Jokirannantien tasalta maasto nousee loivasti etelään ja kauempana on muinais-rantatörmä jonka päältä asuinpaikkahavaintoja. Tämä paikka on kyseisen törmän juurella, siitä n. 10-20 m pohjoiseen. Jokirannantielä etelään lähtevän tieuran itäpuolella, tasaisessa kangasmaassa on matala ja laakea painanne. Siihen tehdystä parista koekuopasta tuli palanutta luuta ja jokunen kvartsi. Paikka rajautuu lännessä tieuraan joka on sorattu. Itäraja on epävarma.
Jynkänaho 3. Paikalla on muinainen rantatörmä ja sen päällä tasanne, kauempana etelässä jyrkkä rinne. Muinaisrantatörmän päälle tehtiin melko runsaasti koekuoppia. Tältä kohdalta muutamasta koekuopasta löytyi palanutta luuta ja pii-iskos. Paikan rajaus on koekuoppiin ja topografiaan perustuva arvio. Paikka ei ainakaan ulotu sen eteläpuolella olevalle uudelle tielle.
Jynkänaho 4. Paikka sijaitsee muinaisen rantatörmän päällä. Sen itäpuolella maasto laskee jossa matala suppamainen painanne. Paikalla on rantatörmän päällä matala ja laakea painanne, johon tehdystä koekuopasta palanutta luuta ja kvartsia. Paikan rajaus perustuu koekuopitukseen ja topografian perusteella tehtyyn arvioon.

Kupluskylä 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Inventoinnin 2012 mukaan paikalla on muinainen rantatörmä, jonka niemekkeessä on matalan painanteen tapainen "kulunut" kohta. Siihen tehdyssä koekuopassa oli runsaasti palanutta luuta. Paikka on topografian perusteella varsin suppea. Paikka on täysin ehjä. Asuinpaikka sijaitsee Rajapolku-nimisen asuinpaikan koillispuolella, sitä ylemmällä rantatörmällä.

Kupluskylä 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Inventoinnin 2012 mukaan suosta kohoavan törmän päälle tehdyistä kahdesta koekuopasta on saatu talteen asuinpaikkalöytöinä kvartsia ja palanutta luuta. Paikalla on laakea ja hieman kumpuileva tasanne kaakossa nousevan rinteen ja loivan törmän välillä. Paikan rajaus on topografian perusteella tehty arvio. Paikka on ehjä.

Lehmonsärkkä (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Lehmonsärkän pohjoispuolella kulkevan Heramontien molemmilla puolilla, voimalinjan alla, on kapeaa taistelukaivantoa ja yksi korsun paikka.
Kajaanintien ja Heramontien risteyksestä pohjoiseen, lounais-kaakkosuuntaiseen harjuun on kaivettu lähes 300 metriä taistelukaivantoa. Kohde on hyvässä kunnossa.

Tervalahti 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on inventoinnissa 2012 todettu hiilihaudan jäänne, kuoppa valleineen, pyöreä , halk n. 6 m.

Tervalahti 2 (1000023215) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on inventoinnissa 2012 todettu loivassa rinteessä tervarännin jäännös. Kapea, 5 m pitkä kaivanto jos-sa pohjalla hiiltä ja nokea.

Uuronnurmet (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Uuronnurmet -nimisen metsäalueen itälaidalla olevalla tasaisella kankaalla noin 11,6 kilometrin päässä Kontiolahden kirkonkylän kaakkoispuolella. Paikalla on vuoden 2012 inventoinnissa havaittu hiilimiilun jäännös. Rakenteen halkaisija on noin yhdeksän metriä ja siinä on selvästi maastossa erottuvat ympärysvallit.

Kontiosuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikka sijaitsee Joensuun torilta 4,5 km itään, Kontiosuon pohjoisosan itäpuolella olevan leveän harjanteen eteläreunalla. Paikalla on harjanteen eteläreunalla hiekkamaaperäinen tasanne, joka lännessä rajautuu kallionyppylään. Tasanteen länsipäässä, kallion kupeessa on pieni vanha hiekanottopaikka. Tasanteen eteläreunalla on muinaisrantatörmä ja sen takana pohjoisessa myös matala törmä. Törmä hiipuu itään mentäessä ja maasto muuttuu kosteammaksi. Em. vanhan hiekanottopaikan itäpuolelle tehdyistä muutamasta koekuopasta tuli esiin kvartsi-iskoksia ja pieni palanen keramiikkaa. Löytökoekuoppien itäpuolella on traktoriura. Paikan rajaus on tehtytopografian ja koekuoppahavaintojen perusteella.

Kukkolan talo (Asuinpaikat)
Historiallinen; Paikalla on 1800-luvun lopulla hylätyn Kukkolan talon rauniot. Talon perustamisajankohtaa tällä paikalla ei saatu selville. Kukkola kuitenkin kantataloja. Talo on tällä paikalla Pitäjänkartalla 1847 ja vielä Senaatinkartalla (tekovuosi tuntematon - vuosisadan vaihteessa). 1933 kartalla Kukkola nykyisellä paikallaan lännempänä.
Paikalla on Iiksenvaarantien molemmin puolin tilan rakennusten raunioita. Tien pohjoispuolella on iso kiviseinäisen navetan tms. jäänteet - kivistä seinää raunioina jäljellä. Tien eteläpuolella on jäljellä rakennuksen pohjaa - kiveystä ja multapenkkaa ja kaksi uunin rauniota. Kyseessä on arkeologisesti hyvin säilynyt kokonaisuus, suhteellisen nuori yksittäistalon paikka.

Tetrisuo 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Paikalla on kahden tai kolmen rakennuksen perustat, Kumpareen laen kaakkois-reunamilla. aivan laella on 3 x 3 m kivirakenne, kivistä koottu neliömäinen perusta, jonka keskellä tyhjä tila, seinät paksut. Siitä 3 m lounaaseen on isompi kivirakenne, 4x4 m, jossa osana iso maakivi. Näistä runsaat 10 m pohjoiseen on osittain kiviperustaisen rakennuksen pohja. Kauempana pohjoisessa on pari raivausröykkiötä. Kyseessä lienee pienen tilakeskuksen jäännökset, torpan tms. Vanhoilla kartoilla (1847, ja 1900-l alku) ei paikalle ole merkitty asutusta. Tetrisuon talon nykyisen isännän mukaan tällä alueella olisi hänen isänsä kertonut, että alueella olisi ollut joitain taloja 1800-luvulla, joista toinen olisi ollut metsärosvona pidetyn Pykön mökki. Tämän paikan koillispuolella n. 100 m päässä on toinen rakennuksen perusta oheisrakenteineen. Ei ole tietoa kumpi olisi ollut "Pykön mökki".
Paikka on tarkemmin tuntemattoman yksittäistalon jäännös, ilmeisesti 1800-luvulta. Jäännökset ovat varsin näyttäviä ja arkeologisessa mielessä hyvin säilynyt kokonaisuus.

Tetrisuo 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Paikalla on vanhan tilan jäännökset. Tetrisuon nykyisen isännän kertoman mukaan alueella on ollut perimätiedon mukaan joskus 1800-luvulla metsärosvona pidetyn "Pykön" mökki, joka hävinnyt jo 1900-luvulle tultaessa. V. 1847 kartalla alueella ei ole asutusta. Alue on tiettävästi ollut Kukkolan maita. Paikalla on kaksi rakennuksen pohjaa, kellarikuoppa sekä 8 raivausröykkiötä. Paikka on tarkemmin tuntemattoman yksittäistalon jäänne, ilmeisesti 1800-luvulta. Jäännökset ovat varsin näyttäviä ja arkeologisessa mielessä hyvin säilynyt kokonaisuus.

Tetrisuo 3 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Paikalla on rakennuksen pohjia. Kyseessä on talon paikka joka perimätiedon Tet-risuon isännän mukaan) mukaan olisi ollut vielä 1800-luvun lopulla pystyssä. Tarkempaa tietoa ei ole. Raunioiden ohi kulkeva polku on kuulemma ollut "ikiaikainen" kulkuväylä. Paikalla on talonperusta polun eteläpuolella ja karjasuojan perusta polun pohjoispuolella ja kauempana pellon laidalla kaivon jäännös. Paikka on tarkemmin tuntemattoman yksittäistalon jäänne, ilmeisesti 1800-luvulta. Arkeologisessa mielessä kyseessä on hyvin säilynyt kokonaisuus.

Ala-Ruokonen kaakko (Työ- ja valmistuspaikat)
Ei määritelty; Paikka sijaitsee Juuan kirkosta 16,5 km länteen, Ala-Ruokonen järven kaakkoispohjukassa
olevan kapean harjun laella. Paikalla on kapea ja jyrkkärinteinen, punkamainen harju joka kaartuu lahden pohjasta keskelle lahtea kapeaksi niemeksi. Lahden pohjukassa on harjun laella pyörä kuoppa, halkaisija n. 2 m. Kuopassa podsol. Sopisi rakenteeltaan ja sijainniltaan pyyntikuopaksi.

Kokkovaara 1 ja 2 (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Marjosärkän pohjoisreuna on varustettu taistelukaivannoilla. Kaivannot alkavat heti Kajaanintien länsipuolelta ja jatkuvat pääasiassa Kyyrönsuontien eteläpuolella Kokkovaaran hiekkakuopalle asti. Selvityksen 2006 mukaan alueella (kohteen nimi Marjosärkkä Kyyrönsuo) on yhteensä 814 metriä taisteluhautaa, noin 560 metriä yhdyshautaa sekä neljä korsunpaikkaa.
Inventointien 2010 ja 2013 mukaan Kokkovaaran alueella, suon eteläpuolella ja Joensuu-Kajaani -tien länsipuolella on runsaasti yhtenäisiä ja hyvin säilyneitä varustuksia (maarakenteita). Laajojen varustusten pohjoispää ulottuu voimajohtolinjalle. Linjan alla, sen eteläreunalla, tien varressa on pieni pätkä huonokuntoista juoksuhautaa. Se päättyy lounaassa tien ojasta kaivettuun maakasaan ja katkeaa siihen. Hieman kauempana
juoksuhauta jatkuu ehjänä etelän suuntaan, missä laaja linnoitusalue. Linjan pohjoispuolella ei ole varustuksia tien kaakkoispuolella. Kauempana linjasta (n. 150-200 m) koilliseen on jälleen varustuksia tien pohjoispuolella.
Inventoinnin 2012 perusteella kohteet Kokkovaara 1 ja 2 muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden ja ne on inventointihavaintojen mukaan perusteltua yhdistää. Varustukset on kaivettu hiekkamaahan ja ne ovat suhteellisen hyväkuntoisia. Samaan kokonaisuuteen voidaan yhdistää myös maaniten koillispuolelle jääneet kaivannot (2006 selvityksessä Lehmonsärkkä).

Murrilahti 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Iso-Reuhka -järven länsirannalla, rannasta n. 160 m länteen, matalan muinaisrantatörmän päällä.
Harjun kupeessa on tällä kohden matala Muinais-Saimaan korkein rantatörmä. Asuinpaikan kohdalla on törmässä pieni niemeke. Paikalle tehdyssä parissa koekuopassa oli palanutta luuta. Asuinpaikan laajuus etelä-pohjoissuunnassa (törmän suunnassa) on karkea arvio. Asuinpaikka on ehjä ja kajoamaton.

Vanhan kirkon paikka (1000023426) (Hautapaikat)
Historiallinen; Paikalla sijaitsee Rääkkylän toiseen kirkkoon liittyviä rakenteita. Ensimmäinen kirkko rakennettiin Myllymäelle ja se on ollut käytössä luultavasti jo 1680-luvulla. Isonvihan aikana ensimmäinen kirkko kärsi vaurioita, mutta kokonaan sitä ei tuhottu. Heikon kuntonsa ja huonon sijaintipaikkansa vuoksi päätettiin uusi kirkko pystyttää Oravilahteen. Uusi kirkkorakennus vihittiin käyttöön kesällä 1739.
Kyseessä oli pisimmältä sivultaan 25 kyynärää pitkä ja neljä kyynärää korkea ristikirkko, jossa on ollut ainoastaan kolme pientä ikkunaa. Kellotapulia ei ollut, vaan vaskikello oli nostettu muutaman tukin varaan. Syksyllä 1758 rakennus arvioitiin niin huonokuntoiseksi, ettei sitä kannattanut korjata.
Paikallistie on rikkonut kohdetta, mutta kirkkoaidan pohjaa on paikoin hyvin säilynyt. Myös muita kiveyksiä on havaittavissa siellä täällä. Alue pihamaan ja peltojen puristuksissa on pahoin pusikoitunut suurten kuusten lomassa.

Järvenpää (1000023574) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Hammaslahdentien länsilaidalla, tien reunasta noin 3-4 m länteen, talon osoitteella Hammaslahdentie 216 kohdalla, vastakkaisella puolella tietä.
Kiviaitaan on noin 15-20 m. Kiviaita on pääosin siististi ladottua ja matalaa, etelä pää on noin viiden metrin matkalla matalaa maavallia. Kiviaita vaikuttaa jatkuvan tämän vallin alla etelään.
Kiviaidan eteläpäästä noin 20 m länteen havaittiin pieni matala raivausrykkiö. Röykkiö on korkeudeltaan alle 20 cm ja halkaisijaltaan noin 1,2 m.
Molemmat sijaitsevat pienellä tasanteella.

Hammaslahti Honkala (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Toinen sijaitsee raivatulla voimajohtolinjalla, linjoista hieman luoteeseen. Röykkiö on kooltaa noin 2 x 1,5 m, korkeus noin 25 cm.
Tästä noin 23 m pohjoiseen sijaitsee toinen röykkiö. Röykkiön halkaisija on noin 1,2 m, korkeus noin 25 cm. Röykkiö on täysikasvuisen kuusen juurella.
Alue on melko tasaista rehevää kangasmaastoa.

Marjomäentie (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kiviaita on itä-länsi -suuntainen. Sähkölinjan alta vallia on purettu noin 7 m:n matkalta. Inventoinnissa otetusta kiviaidan itäisestä koordinaattipisteestä kiviaita näytti hiipuvan ja kääntyvän eteläkaakkoon. Lännessä kiviaita jatkuu pitkälle länteen. Maaperä on hiekkavoittoista moreenia. Pyhäselän v. 1848 pitäjänkartan mukaan kiviaita osuu täsmälleen vanhalle tilusrajalle. Lähialueella ei ko. kartan perusteella ole ollut asutusta.

Pirttijärvi Kalmotsaari (Hautapaikat)
Ajoittamaton; Saaressa on ilmoitettu olevan 8 hautapainannetta.

Matkalammit (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarvanjärveen sen luoteispuolella laskevien Matkalammien rannalla. Alue on hyvin alavaa, tasaista ja mäntyä kasvavaa kanervapohjaista kangasta.
Kohde on ollut tunnettu vuodesta 1987, jolloin kesämökkiä rakennettaessa tuli esille kaksi tulisijaa ja palanutta luuta. Toisesta tulisijasta löytyi kivikirves.
Mökki on noin 15 m normaaliveden korkeudesta. Kohteessa on myös yksi asumuspainanne, joka on halkaisijaltaan noin 6-8 m ja syvyydeltään noin 50 cm.
Asuinpaikan laajuus on selvittämättä, mutta se saattaa ulottua pesäkkeisenä lammen koko koillisrannalle noin puolen kilometrin matkalle.

Maukkula Kaunislahti (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kauniinjärven kaakkoispään itärannalla. Alue on hiekkaista rantatöyrästä, jossa on hiekanoton jälkiä. Hautapainanteita ei ole näkyvissä. Töyrään viereisen pellon keskellä on suuri kiven- ja maansekainen kumpare, johon on koottu pellosta nousseita kiviä. Kumpareen pohjana on maansekainen kivilatomus. Töyräästä on otettu hiekkaa 1950-luvulla ja tällöin esille on tullut kaksi pääkalloa ja luita. Kiven- ja maansekaisesta kumpareesta on löytynyt Ruotsin äyri vuodelta 1724.
Ylempänä rinteessä, peltoalueen ulkopuolella metsittyneessä maastossa on vanhoja rakennusten kiviperustoja. Maanomistaja on kertomansa mukaan purkanut peltoja raivatessaan monta kalasaunan kiuasta rannasta. Viereisen Kirkkoniemen (joka ilmeisesti tunnetaan myös Papinniemenä) korkeimmalla kohdalla on tasattu(?) aukio, joka voi olla rakennuksen multapenkkinen perusta. Rakennuksen perustan yhteydestä on löytynyt rautaesine, ilmeisesti saranan osa.
Maukkulanvaaran laella oli 6 taloa 1500-luvulla - luterilaiset tulokkaat asuttivat kylän 1600-luvun lopulla (Björn 1991:121). Tiedot tsasounasta ja sen paikasta ovat ristiriitaisia (esim. Björn 1991:381; Piiroinen 1963:91; Saloheimo 1982:294; Vesterinen 1989): se on saattanut sijaita Kirkkoniemessä. Maukkulan kylässä kerrotaan tsasounalta johtaneen kapulasillan soistuneen alueen ylitse kalmistoon.

Kirkkoniemi (1000023718) (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Tsasounan perustukset. Paikalla muistomerkki.

Huovemäki (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pyyntikuoppa on halkaisijaltaan noin 4 m, syvyyttä on eteläsivulla noin 1 m ja pohjoissivulla 2 m. Pyyntikuoppa oli tarkastushetkellä risukasan alla.

Lopolampi länsi (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Enanlahden eteläpuolella olevan Lopolammen eteläosan luoteisrannalla - Lopolampi on osa Pyhäjärven Hummonselästä Oriveteen laskevaa uomaa.
Muinaisjäännös koostuu kolmesta osasta: alueen luoteispäässä on tervahauta (alakohde 1), niemekkeen kärjen alueella, rinteen juurella on varhaismetallikautinen asuinpaikka ja niemen kärjen laella, vajaan 85 m korkeustasolla on kivikautinen asuinpaikka (alakohde 2).
Varhaismetallikautinen asuinpaikka (ajoitettu korkeustason perusteella) sijaitsee niemen kärjen alarinteellä ja kärjen lounaispuoleisella leveämmällä tasanteella rinteen juurella, missä paikka rajautuu hyvin loivasti luoteeseen laskevassa maastossa lähempänä rantaa ja alemmalla tasolla tasalle jossa maaperä muuttuu hiekkaisesta saveksiseksi. Jyrkän rinteen lounaispuolella on rinteen juurella matala muinaisrantatörmä ja sen päällä kapea tasanne - asuinpaikka ei ulotu kyseisen törmän päälle vaan sen alapuolelle, missä nyt kuusivaltaista sekametsää. Idempänä löytöjä saatiin vielä kapealta rannan ja rinteen väliseltä hieman loivemmin laske-valta rinteen osalta. Niemen ja korkean harjanteen itärinne on maaperältään hyvin kivikkoista ja sinne tehdyistä koekuopista ei saatu mitään havaintoja muinaisjäännöksestä.

Hyytsaari (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Inventointi 2014: Raivausröykkiöt sijaitsevat Hyytsaaren luoteiskärjen alueella. Rannasta noin 120 m etelään, rantaan laskevan rinteen yläosassa on noin 40 x 50 m alueella vanhoja, sammalpeitteisiä raivausröykkiöitä, kooltaan 1,5 -2 m halkaisijaltaan. Tästä keskittymästä 50 m länsilounaaseen on vielä pari erillistä röykkiötä.

Leviälahti (1000023823) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Jänisselän itäpuolella, Nenäniemen eteläpuolella olevan pitkän kivikkoisen harjanteen itärinteellä, noin 20 m harjanteen eteläosassa olevalle mökille johtavalta tieltä länteen.
Rannan suuntaisesti kulkee etelä-pohjoissuuntainen harjanne. Sen mantereen puoleisella rinteellä on kivikkoisessa maastossa pienialainen vähäkivinen tasanne jossa maaperä hiekkaa. Kohdalla on tasainen törmä kartalta arvioiden noin 82,5 m mpy korkeustasolla. Selvää törmää tällä kohdalla on noin 50 m:n matkalla, korkeintaan parikymmentä metriä leveänä. Törmä on suurimmaksi osaksi hyvin kivinen, mutta sen keskiosassa on noin 20 x 10 m:n (N-S x W-E) ala vähäkivistä hiekkaa, selvää värjäytynyttä kulttuurikerrosta ei havaittu. Viidestä koekuopasta löytyi kvartsi-iskoksia.

Sulkulahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta/-ränni sijaitsee mäntymetsässä, etelään laskevassa rinteessä, ympäristöään vä-häkivisemmällä alueella. Paikalla on rinteen suuntainen pitkänomainen kuoppa, jonka alapäässä erottuu halkaisijaltaan metrin laajuinen pyöreä syvennys. Rakenteiden pituus on yhteensä 9 m ja leveys 5 m. Pitkänomaisessa kuopassa on kauttaaltaan reunavalli, pyöreässä ei. Pitkänomaisen kuopan pohjaan tehdyssä pienessä koekuopassa todettiin runsaasti hiiltä. Selkeää podsolimaannosta ei erottunut. Kyseessä on tervaränni.

Kiiskinniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Alueella, joka kasvaa heinää ja koivikkoa, todettiin viisi raivausröykkiötä sekä niiden läheisyydessä pitkä aitamainen kivirakenne.
Pitkän aitamaisen kivirakenteen leveys on 2-4 m ja suurin korkeus 0,4-0,7 m. Sen molemmilla puolilla kasvoi täysikasvuista metsää. Myös rakenteen päällä kasvoi järeä koivu. Oletettavasti rakenne on syntynyt varsin varhaisessa pellonraivauksessa. Pelto jolta kivet on kerätty, on topografian perusteella sijainnut rakenteen pohjoispuolella.

Pyssyniemi (1000023827) (Hautapaikat)
Varhaismetallikautinen; Röykkiö sijaitsee pienen kivisen kumpareen laella mäntymetsässä. Paikalla on kivistä kasattu ja vahvasti sammaloitunut röykkiö, jonka laajuus on 7 x 7 m ja korkeus 0,7 m. Kivet ovat kooltaan keskimäärin 20-40 cm, osin särmikkäitä, osin pyöristyneitä. Röykkiön keskellä on 3 x 1,5 m laaja ja 0,3 m syvä suorakaiteen muotoinen kuoppa, jonka molemmissa päädyissä on laakakivet.
Sijainnin ja ulkomuodon perusteella kyseessä lienee lähinnä varhaismetallikautinen hautaröykkiö, jonka aarteita etsivät ovat myöhempinä vuosisatoina avanneet.

Rihno (Hautapaikat)
Varhaismetallikautinen; Röykkiö sijaitsee Oriveden Rihno nimisessä saaressa, jyrkästi rantaan laskevan kallion reunalla, kalliopohjalla mäntymetsässä. Paikalla on kivistä kasattu sammalpeitteinen röykkiö, jonka laajuus on 8 x 8 m ja korkeus 0,5 m. Kivet ovat kooltaan keskimäärin 20-40 cm, osin särmikkäitä, osin pyöristyneitä.

Jääskensaari (Kivirakenteet)
Historiallinen; Oriveden Enanlahden Jääsken-saaren kaakkoisrannalla sijaitsee tasamaalla epätasaisessa ja kivisessä kuurimetsässä kivirakenne, jonka laajuus on 2,5 x 2,5 m ja korkeus 0,5 m. Sen keskellä on 1 x 1 metrin laajuinen ja 0,5 m syvyinen kuoppa. Rakenne muodostuu pyöristyneistä kivistä, joiden halkaisija on keskimäärin 0,5 metriä. Sijainnin ja ulkomuodon perusteella kyseessä lienee säilytyskuoppa, ns. purnu.

Luhtasaari (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Luoteeseen laskevassa rinteessä, nuoressa sekametsässä, todettiin suhteellisen pienikokoisia raivausröykkiöitä.

Saunasaari (1000023848) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilu sijaitsee Saunasaaren koillisrannalla, pohjoiseen laskevassa rinteessä, nuoressa lehtimetsässä. Miilun halkaisija (sisältäen reunavallin) on 9 m ja syvyys 1,5 m. Reunavallin leveys on 2 m ja korkeus 0,5 m. Eri puolilla reunavallin ulkopuolta, vallissa kiinni, on useita pyöreitä kuoppia, joiden halkaisija on 1-2,5 m ja syvyys 0,3-0,6 m.

Hämeenlahti (1000023854) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee Oravisalon itärannalla, Hämeenlahden perällä, hiekka(moreeni)kumpareen itärinteen yläreunassa. Kuoppa on läpimitaltaan noin 2,5 m ja puolisen metriä syvä. Alarinteen puolella on noin metrin levyinen reunavalli. Koekuopassa ei havaittu merkittävästi hiiltä tai jälkiä tulenpidosta.

Iivonniemi (1000023863) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuoppa sijaitsee Heinonniemen koillisrannalla Iivonniemessä. Se sijaitsee metsämaastossa vanhan, vallimaisen rantamuodostuman maanpuoleisella reunalla, muutaman kymmenen metrin päässä rantaviivasta. Kuoppa on läpimitaltaan noin 2,5 m ja syvyys noin 80 cm. Muilla puolilla paitsi vallin harjan suunnassa luoteessa on metrin tai puolentoista levyinen reunavalli. Kahdessa koekuopassa ei havaittu merkittävästi hiiltä tai jälkiä tulenpidosta. Siten kyseessä on todennäköisesti pyyntikuoppa. Myös maastosijainti on pyyntikuopalle tyypillinen.

Lopolampi itä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikalla on rannasta jyrkästi n. 85 m tasolle nouseva moreeniharjanne, jonka kärki pistää lounaaseen jossa harjanne laskee jyrkästi alavalle vesijätölle. Harjanteen kärjestä koilliseen on harjanteen laella maljamainen laakea painanne, matala laakso, jonka koillispuolella maasto eli harjanne taas nousee. Rannan puolella laakson reunat nousevat ja ovat kivikkoiset, etelä-lounaispuolella maasto laskee laakson tasanteelta ensin loivemmin ja sitten jyrkemmin vanhalle vesijätölle. Maaperä muualla kuin em. matalan laaksopainanteessa on hyvin kivikkoista. Em. harjanteen eteläreunalla olevan laaksomaisen tasanteen ala on n. 30 x 20 m ja se on maaperältään vähäkivistä hiekkamoreenia. Asuinpaikka rajautuu tälle alalle. Koekuoppia tehtiin kivikkoiseen maastoon myös muualle alueelle (harjanteen kärkeen, ja pohjoisreunamille ja em. laakson koillispuolelle) mutta niissä ei kivien välissä mitään merkkejä esihistoriasta havaittu.

Mustikkavuori (1000023866) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Oravisalon pohjoisosassa Mustikkavuoren itäpuolella.

Torohvi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Tuntematon ajoitus; Maavallien ympäröimä suppilomainen tervahauta. Muinaisjäännösalueen halkaisija suoja-alueineen on noin 20 metriä.

Syväys 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kapealla kannaksella kulkevan mökkitien pohjoispuolella rivissä neljä pienehköä pyöreää pyyntikuoppaa. Metsätöiden jäljiltä vain hieman vaurioita, maaperänkäsittelyä ei ole tehty.
Havaintojentekoa haittaa hakkuujätteet.
Lidar 5p -korkeusmallissa näkyy kohteen itäpuolella molemmin puolin mökkitietä parikymmentä pyyntikuoppaa muistuttavaa ilmiötä n. 300 m pituisena ketjuna. Tämän perusteella kohteet Syväys 3 ja Syväys 4 (1000024273) näyttäisivät kuuluvan samaan pyyntikuoppaketjuun.

Syväys 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; 2014: Tien vierellä suuri ja syvä pyöreähkö kuoppa.
2023: Lidar 5p -korkeusmallissa näkyy pyyntikuoppakohteen Syväys 3 (1000024272) itäpuolella molemmin puoli tietä parikymmentä pyyntikuopan näköistä ilmiötä n. 300 m pituisena ketjuna. Jos kyse tosiaan on pyyntikuopista, kohteen Syväys 3 kuopat kuuluvat samaan ketjuun.

Koppananniemi 1-3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Oriveden Paasselkään pistävän Koppananniemen/Ansoniemen lounaisrannalla. Asuinpaikka-alue on harjun länsirinteellä, jossa on ainakin paikoin havaittavissa useita peräkkäisiä, heikosti erottuvia rantaterasseja.
Asuinpaikka-alueen itäpuolella on Haukilampi. Alueen läpi kulkee tie Koppananniemeen. Alueen alueen rajaus on arvio.
Asuinpaikka-alueella on tieltä poimittujen asuinpaikkalöytöjen lisäksi paikannettu viisi asumuspainannetta.

Ropposenlahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Parppeinlammen Ropposenlahden ja Oriveden Muljunselän välisellä kapealla harjulla. Kohteelta on vanhalle Rääkkylä-Kitee -maantielle matkaa noin 340 m.
Kohteessa on 5 pyyntikuoppaa, joista ensimmäinen sijaitsee noin 10 m päässä Veturinkankaalle johtavalta tieltä länteen, harjun rinteellä ja toinen noin 15 m tiestä länteen, edellistä ylempänä, harjun päällä. Molemmat kuopat ovat halkaisijaltaan noin 2 m, mutta syvyydeltään ensimmäinen on noin 50 cm ja jälkimmäinen noin metrin. Molempien kuoppien ympärillä on valli.
Inventoinnissa 2014 kohteesta löytyi neljä kuoppajäännöstä lisää, yksi niistä moderni.

Sangenlahti Purpanniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Sangenlahteen pistävällä Purpanniemellä, kallioharjanteen rajaamalla lehtomaisella ranta-alueella on lukuisia kiviröykkiöitä, joista osa on ilmeisesti resenttejä - sekä kivikellarin jäännökset. Paikalta on löydettty myös kivikautinen kirves.

Koskenkorva (1000024310) (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kivisilta Vuokonjoessa. Rakennettu 1833 11 m syvään louhitun järvenlaskukanavan yli. Sijaitsee Keski-Vuokon kulttuurimaisemassa, vieressä mm. Koskenkorvan kievari 1890-luvulta. Keski-Vuokko sijaitsee Pielisen ja Vuokonjärven välisellä kannaksella.

Lopolampi harjanne (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Etelään pistävän jyrkkärinteisen harjanteen kärjessä on tasanne, jolle tehdystä koekuopasta palanutta luuta ja kvartseja. Asuinpaikka rajautuu selkeästi harjanteen kärkiosaan jossa maaperä suhteellisen vähäkivistä ja maasto tasaista.

Ertonvaara 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee loivahkossa rinteessä, joka laskee pohjoiseen kohti Pielisjärveä. Maaperä paikalla on vähäkivistä hiekkaa. Kohteen itäpuolella kohoaa Ertovaara ja Pielisjärven Saunalahden rantaan on noin 200 m pohjoiseen. Paikalla on laikutettu, pohjoiseen viettävä hakkuaukea, jonka laikuista löytyi inventoinnissa 2010 hiekkamaasta kvartsi-iskoksia noin 30 x 30 m laajuiselta alueelta. Kohde rajattiin löytöjen ja topografian perusteella. Laikutettu alue jatkui reilsti kohti pohjoista, mutta siellä ei enää havaittu löytöjä. Sen sijaan idässä löydöt ja laikutusalue jatkuivat kuusikon reunaan, etelässä metsätiehen ja sen takaiseen taimikkoon, lännessä löytöalue rajautui metsään. Alue saattaa olla inventoinnissa 2010 havaittua laajempi ja jatkua metsän puolelle sekä idässä, etelässä että lännessä.

Kuikkasuo 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee mäntykangaskapeikolla Kuikkasuon keskellä, aluskasvillisuutena on sammalta ja jäkälää. Kohde sijaitsee harjanteen keskellä tasaisella maalla. Kyseessä on muodoltaan soikeahko, vallien ympäröimä kuoppa, jonka halkaisija on noin kolme ja puoli metriä ja syvyys noin 0,6 metriä. Vallin päällä sammalen alaisen huuhtoumiskerroksen paksuus on noin kaksi cm ja kuopan pohjalla noin neljä cm. Vallien päällä kasvaa kaksi mäntyä. Kohde erottuu maastossa hyvin. Kohde rajautuu pistemäisesti kuopan näkyvien rakenteiden mukaan.
Ympäristö ja kuopan rakenne sekä koko huomioiden kyseessä saattaisi olla pyyntikuoppa. Joka tapauksessa kuoppa on ihmisen tekemä ja sillä on ikää huuhtoumiskerroksen paksuudesta pääteltynä yli sata vuotta.

Ajoittamaton; Kohde sijaitsee mäntykankaan loivalla kaakkoisrinteellä, noin 50 metriä suon reunasta. Kyseessä on lounais-koillissuuntainen muodoltaan soikea kuoppa, jonka ympärillä on vallit. Kuoppa suuntautuu poikittain rinteeseen nähden. Kuopan koko on 1,6 x 2,8 metriä ilman valleja. Vallin päällä on sammalen alla noin 4 cm vahva huuhtoutumiskerros. Kohde rajautuu pistemäisesti.
Muotonsa ja sijaintinsa puolesta kyseessä voisi olla pyyntikuoppa. Vallin huuhtoumiskerroksen paksuudesta päätellen kyseessä voi olla jopa esihistoriallisen ajan kuoppa, mutta tarkempi ikämääritys jää avoimeksi.

Autiojärvi (Asuinpaikat)
Kohde sijaitsee Autiojärven etelään antavalla rannalla, järveen loivasti viettävällä tasanteella. Paikalla kasvaa varttunutta mäntyä kasvatusmetsikössä. Maaperä on pääasiassa moreenia, mutta rakenteiden kohdalla on selkeästi hienojakoisempaa ainesta. Autiojärven rannalla on muistitiedon mukaan sijainnut Sivakan kylän vanhin asutus (esim. Lönnberg 1972:62). Tila on autioitunut todennäköisesti ennen 1800-lukua.
Paikalta löytyi 2011 inventoinnissa kaksi uuninpohjaa. Toinen näitä on neliskanttinen (2x2x0,6 m), luonnonkivinen rakennelma, jonka viereen tehdystä kairauksessa havaittiin likamaa ja hiiltä. Rakenteesta noin 13 metriä etelään on kuoppa, jota ympäröi mantereen puolella valli. Itse kuoppa on kooltaan 1x2x0,7 metriä. Toinen mahdollinen uunirakenne sijaitsee edellisestä noin 54 metriä etelään. Se on maansekainen röykkiö (halkaisija noin 3 m, korkeus 0,7 m), jonka pohjoispuolisella sivustalla on kuoppa. Tähän tehdystä kairauksesta havaittiin noin 20 cm paksuudelta nokimaata. Näiden kahden uuninpohjiksi tulkitun rakenteen väliin kaivettiin vielä yksi koekuoppa, jossa havaittiin kaksoismaannos Turpeen ja ohuen huuhtoutumiskerroksen alla havaittiin 7 cm paksuinen likamaakerros. Tämän alla oli 10 cm paksu huuhtoutumiskerros ja rantakivikkoa (rikastunutta hiekkaa). Muualle ympäristöön tehdyistä kairauksista havaittiin normaali podsolimaannos.

Heiskasenaho (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee metsäautoteiden risteyksessä. Paikalla kasvaa nuorta mäntyä. Maaperä on moreenia.
Paikalla on todennäköisesti jo 1800-luvulla autioitunut tila. Päärakennuksen kohta on osittain vahingoittunut tienteossa. Paikalla on havaittavissa kaivantoja, joiden keskellä on luonnonkivistä kasattu uuni (2x2x1 m). Osa kaivannoista liittynee rakennuksen perustaan. Paikalla voi hahmottaa maapenkereille perustetun rakennuksen jäännökset. Rakennuksen arvioitu koko on noin 10x7,5 metriä.

Vehkanautio (Asuinpaikat)
Maaperä on moreenia, metsä noin 50-vuotiasta mäntyvaltaista sekametsää.
Päärakennuksen jäännös on mitoiltaan noin 4,5m x 4,5m ja sen pohjoisnurkassa on 1m x 1m x 0,5m uuninjäännös. Rakennuksesta on jäljellä maapenkki jonka sisäpuoli on kaivettu ympäristöä syvemmäksi. Päärakennuksen pohjasta noin 15m kaakkoon on kellarikuoppa, mitoiltaan noin 3m x 1m x 0,5m. Alueelta havaittiin lisäksi viisi sammalpeitteistä ja vaikeasti havaittavaa röykkiötä.

Pieni Parvajärvi (1000024643) (Asuinpaikat)
Maaperä on moreenia, metsä noin 50-vuotiasta kuusikkoa.
Kohde sisältää rakennuksen jäännöksen sekä muutamia röykkiöitä. Päärakennus on kooltaan noin 4,5m x 4,5m. Jäljellä on multapenkki jonka sisäosa on kaivettu ympäristöä syvemmälle. Rakennuksen sisällä on 1,5m x 1,5m x 1m uuninjäännös. Rakennuksesta noin 50 metriä etelään on ainakin viisi pienehköä röykkiötä.

Rahivaara (Asuinpaikat)
Kohde sijaitsee Riihilammen pohjoisrannalla, kohtuullisen jyrkällä rinteellä. Maaperä on kivistä moreenia. Metsä on osittain noin 50-vuotiasta leppävaltaista rantametsää, osittain ilmeisesti vanhojen peltojen osalta viljelty kuuselle joka on suunnilleen samanikäistä.
Kohde sisältää kaksi uunillista rakennuksenpohjaa, yhden epäselvän rakennuksenpohjan, kolme kellarikuoppaa ja kaivon. Alueella on myös siististi ladottua kirkonaitamaista kivijalkaa, sekä runsaasti röykkiöitä, arviolta noin 80 kappaletta. Ensimmäinen uunillinen rakennuksenpohja on mitoiltaan noin 5,5m x 5,5m ja sen luoteisnurkassa on noin 1,5m x 1,5m x 1,5m uuninjäännös. Rakenteen sisäosa on ympäröivää maanpintaa matalammalla. Rakennuksen pohjasta noin metriä 25m kaakkoon on kivetty kaivo, mitoiltaan noin 1m x 1m x 1m. Kaivon eteläpuolella epäselvä kevyehkö kivijalka, mitoiltaan noin 4m x 5m.
Kaivosta 40 itään on toinen uunillinen rakennuksen pohja, 5,5m x 5,5m. Rakenteen luoteiskulmassa on noin 1,5m x 1,5m x 0,5m uuninjäännös, jossa myös vähän ruostunutta peltiä. Pihan itäpuolella on kolme kellarikuoppaa, mitoiltaan 4m x 1,5m x 0,5m, 3m x 1,5m x 1m ja 1,5m x 1,5m x 0,5m.

Metsojärvi (Maarakenteet)
Maaperä on hiekkaa, metsä yli 100-vuotiasta männikköä.
Kohde sisältää noin 3m x 2,7m kokoisen ovaalinmuotoisen kuopan pohjoisrinteessä lähellä lammen rantaa. Kuopan syvyys on noin 0,5m. Kuopan pohjaan tehdyssä tarkistuspisteessä havaittiin hiili- ja likamaakerros joka puuttuu ympäristöstä. Paikalle on merkitty rakennus 1800-luvun pitäjänkarttaan. Myöhempiin karttoihin ei kohdetta ole merkitty.

Paistinvaara (Kivirakenteet)
Kohde sijaitsee nuorta kuusimetsää kasvavalla kalliolla, metsäautotien ja ojan vieressä.
Kohde käsittää kivisen uunin, mitoiltaan noin 2,3m x 1,7m x 0,9m. Suuaukko on mitoiltaan noin 55cm x 35cm. Uuni on kylmämuurattu luonnonkivistä kalliolle ja se on osittain romahtanut kasaan.

Särkkävaara 1 (Maarakenteet)
Koilliseen aukeava loiva mäenrinne, mäntyhiekkakangas, jonka pohjois-itäpuolella hakkuuaukea.
Kyseessä on nelikulmainen, loivapiirteinen jäkälän peittämä kuoppa. Kuopan koko on 5 x 5 metriä ja sen ympärillä on vallit. Kuopan syvyys on noin 2 metriä. Kuopan pohjalle on kaivettu pieni, noin puoli metriä syvä kuoppa, joka on myös jo sammaloitunut, mutta jyrkkäreunainen ja ilmeisesti nuorempi kuin alkuperäinen iso kuoppa. Lisäksi kuopan yläreunan tuntumaan on myöhemmin kaivettu pieni tasanne, joka voisi olla metsästäjän tekemä ampumapaikka. Kuopan huomattavaan ikään viittaa pohjalla oleva vanha vanha kanto. Vallien päällä kasvaa arviolta noin 40-vuotiaita mäntyjä. Ympäristöä tarkasteltiin laajasti, eikä alueelta löytynyt muita kuoppia tai rakenteita, paitsi lähes mäen lakialueelta, mäentörmästä, yksi resentiltä vaikuttava mahdollinen hiekanottokuoppa.

Kattilakosken kangas 3 (Maarakenteet)
Tuntematon ajoitus; Ympäristön kuvaus
Mäntykangas, loiva itärinne, noin 50 metriä Kuikkalammen länsirannasta.
Kyseessä on lounais-koillissuuntainen kuoppa, jonka leveys on noin metrin, pituus noin 2,5 metriä sekä syvyys noin puoli metriä. Kuoppa on sammaloitunut ja loivareunainen. Kuopasta kaivettu maa on kasattu sen pohjoiselle sivulle kummuksi.
Tulkinta
Kyseessä voisi olla varastokuopan, esim. nauriskuopan jäännös tai rännityyppisen tervahaudan jäännös.

Raholanjärvi Suuret Kalmosaaret (Hautapaikat)
Historiallinen; Raholanjärvessä on kolme isoa saarta: Suuret Kalmosaaret. Pohjoisinta näistä saarista nimitetään Kalmosaareksi, ja sen alueella on vanha kalmisto. Lisäksi järvessä on Pieni Kalmosaari ja Kalmokivi.
Perimätiedon mukaan saarella on joku joskus kaivanut ja löytänyt pääkalloja. Saarella ei ole havaittu hautapainaumia. (Maarit Lönnberg 1973:12).
Vuoden 2012 inventointi:
Kohde sijaitsee Raholanjärvessä. Kyseessä on kolmen saaren ryhmä, joista Pohjoisin ja keskimmäisen saaren pohjoisosa kuuluvat Metsähallitukselle. Saarissa kasvaa varttunutta mäntyä. Maaperä on moreenia ja turvetta. Saariryhmän pohjoisimman saaren keskiosista havaittiin 19 painannetta (2x1x0,5 m). Saaren pohjoispäässä on moderni leiripaikka.

Petäinen (Työ- ja valmistuspaikat)
Kohde sijaitsee Petäisen ja Nurmisen välisellä kankaalla, jossa kasvaa varttunutta mäntyä ja kuusta. Maaperä on moreenia.
Paikalla on havaittavissa raudansulatusuunin jäännökset sekä hiilimiilu. Oletetun sulatusuunin kohdalla on 7,5x5x0,7 m kaivanto, jonka keskellä on luonnonkivistä valmistetun uunin jäännös. Koepistosta havaittiin palaneita kiviä ja rautakuonaa. Uunirakenteen pohjoispuolella on hiilimiilu 10,5x8x1,5 m, jonka keskelle tehdystä kairauksesta havaittiin 35 cm vahvuudelta hiilensekaista maata.

Sänkimäki (Asuinpaikat)
Kohde sijaitsee metsäautotien eteläpuolella. Paikalla kasvaa nuorta lehtikuusta. Maaperä on moreenia. Maaperä on muokattu ja rakenteet ovat osittain vahingoittuneet metsänpohjan uudistuksessa.
Paikalla on havaittavissa mahdollinen rakennuksen pohja (6x4,5 m). Rakennus on todennäköisesti perustettu maapenkoille. Perustuksissa on havaittavissa jäänteitä
mahdollisesta uunikiveyksestä. Rakennuksen jäännöksestä noin 10 m lounaaseen sijaitsee kellarikuoppa (3x1,5x0,7 m).
Tulkinta
Kohde on ennen vuotta 1916 autioitunut tila.

Mäntyjärvi koillinen (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Mäntyjärven pohjoispuolella, Jokilampeen menevän joen ja Kirkasvetinen -niminen lammen välissä. Paikka sijaitsee tasaisella kuivalla kankaanselänteellä noin 5 m Mäntyjärven vedenpinnan yläpuolella ja noin 170 m korkeudella. Painanteen mitat ovat 8 x 10 x 0,4 m ja se on muodoltaan neliskulmainen. Koekuopassa havaittiin nokimaata. Kohteen kohdalla Mäntyjärven rannassa on kapea hiekkaranta. Rannalta löydettiin kvartsi-iskoksia ja palanutta kiviä (jätetty paikalle).
Asuinpainanteen ja rannan väliseltä rinteeltä havaittiin myös nuorempi kuoppajäännös. Tämä kuoppa on neliskulmainen ja mitaltaan noin 4 x 4 x 1 m. Todennäköisesti kuoppa on vanha rantamökin varastointikuoppa (lattian alla). Mökistä ei ollut enää mitään havaintoja.

Suuri-Kuikka itäranta (Maarakenteet)
Tuntematon ajoitus; Suuri-Kuikan itärannalla puron varressa löytyi neljä kuoppajäännöstä, jotka vaikuttavat vanhoilta. Lähin kuoppa sijaitsee noin 10 m rannalta, 3 m veden yläpuolella, järven, tien ja puron välissä. Alue on kuivaa mäntykangasta. Maakerrokset näyttävät koskemattomilta ja kairasta löytyi tavallinen huuhtoutumiskerros. Koekuopista ei tullut löytöjä. Kuopat ovat soikeita, mitaltaan noin 3 x 1,5 x 1 m.

Koivas länsi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kaksi pyyntikuoppaa sijaitsee Koivaanjoen suussa Koivas -järven länsipuolella. Kuopat sijaitsevat niemen kärjessä noin 10 m nykyrannalta. Niemeltä lähtee itäpuolelle jyrkkä harjanne Koivaanjoen suuntaan. Kuopat ovat noin 2 m halkaisijaltaan ja yli metriä syvät.

Pataluoto (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen pohjoisrannalla Rantakylässä, missä pienehkö puro laskee jokeen ja missä on yleinen uimaranta. Törmälle, etenkin puron länsipuolelle on ajettu kerros hienoa soraa ilmeisesti viemäritöiden yhteydessä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille puron itärannan törmästä ja poluilta, joissa maan pinta on kulunut. Löydöt sijoittuvat törmän yläosaan ja lähinnä sen lounaaseen pistävään kärkeen.
Purouoman suun itäpuolella, törmän reunamilla on löytöjä n. 30 m matkalla, pääosin törmän länsipäässä. Törmän laella havaittiin merkkejä kivikaudesta kahdessa kohdassa ja aivan törmän länsipäässä syvemmällä (n. 60 cm) viitteitä myös mahdollisesta säilyneestä kulttuurikerroksesta. On todennäköistä että asuinpaikasta on jäljellä (sekoittuneena tulvahiekkaan) ehkä vain puolet, sen koillisosa.
Kivikautisen asuinpaikan ympäristöön on rakennettu linnoitteita, jotka kuuluvat Salpalinjan puolustusketjuun, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Pielisjokeen laskevan puron itäpuolella, uimarannan pohjoispuolella on kangasmetsässä 10 m maahan kaivettua taisteluhautaa sekä kaksi mahdollista tuliasemakuoppaa. Linnoitteita on osin täytetty. Edellä mainitusta paikasta 500 m länsilounaaseen on Sorsankadun itäpään lounaispuolella 10 m täytettyä taisteluhautaa, joka näkyy painaumana maastossa.

Pilkko (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Siilaisenpuron ja Pankakoskentien välisellä alueella, pellon rajaamassa kapeikossa on taisteluhautaa noin 418 metriä ja noin 150 metriä yhdyshautaa. Kaivannot jatkuvat myös rautatien pohjoispuolelle.

Jaaman kylätalo (Asuinpaikat)
Tuntematon ajoitus; Asuinpaikka sijaitsee Kiltsanlahden pohjoispuolella olevan muinaisen lahden koillisrannalla. Asuinpaikasta länteen on kivikkoinen kohouma. Maasto vesaikkoa ja laikutettu, laikutusvaoista löydöt. Istutettu kuusta. Heti asuinpaikan takana kohoaa matala harjanne. Maaperä on karkeaa, pienikivistä hiekkaa. Pinnalla havaitun löytöalueen pituus on noin 20 - 30 m.

Pirunkallio (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Pirunkallio-niminen valtava siirtolohkare sijaitse Mustasuossa olevalla saarekkeella, Hattuvaaran tsasounalta noin 3,8 km pohjoiskoilliseen. Siirtolohkare on ollut tarinoiden mukaan etappina mm. pirtun salakuljetusreitillä.

Pajamäki (1000003420) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Historiallisen ajan talon paikka sijaitsee Kesälahden kirkosta 5,6 km etelään Totkunniemen kylässä sijaitsevan Pajamäen talon pellolla noin 60 m etelään tilan päärakennuksesta. Löytöpaikka on Pajamäen ja Ruokosuun talojen välistä Sopasenlahden rantaan vievän tien varrella Pajamäen puolella noin 10 m tieltä Ruokosuun pihatien kaakkoispuolella.
Löytökohdassa havaittiin likamaakerros, palanutta maata, jossa hiiltä ja palaneita kiviä sekä palanut luu.

Junginniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Naarajärven itärannalla olevan Junginniemen eteläpuolella, Ruunaantien pohjoispuolelle Naarajärveen laskevan Myllypuron pohjoispuolella. Asuinpaikkalöytöjä on pääasiassa kahdelta löytöalueelta, jotka molemmat ovat vesijättömaata tai hiekkarantaa. Asuinpaikan taustamaasto on kaunista, hiekkapohjaista mäntykangasta. Pohjoisempi löytöalue on Junginniemen etelärannalla, lähes niemen kärjessä, jossa löytöjä oli vesijätöllä n. 20 metrin matkalla ja eteläisempi kattaa n. 200 metriä pitkän rantavyöhykkeen Junginniemen tyvestä etelään. Asuinpaikka on selvästi huuhtoutunut ja löytöjä sekä palaneita kiviä on kertynyt erityisesti vedenvaihteluiden aikaansaamiin akkumulaatiovyöhykkeisiin leveällä vesijätöllä. Millään kohdalla löytöjä ei ollut rantatörmässä, joten asuinpaikkaa voitaneen pitää lähes tuhoutuneena.
Kohde tarkastettiin heinäkuussa 2013. Kohdekuvauksesta poiketen löytöjä havaittiin rantatörmällä alueen keskivaiheilla, josta niemen pohjukasta lähtee polku ylöspäin. Hiekkatörmällä oli kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta. Tarkastusajankohtaan vedenpinta oli korkealla ja rantahiekkaa oli paljaana noin metrin levyinen kaistale. Vedenpinnan alla oleva hiekka oli lahon kasvijätteen peitossa. Rantakaistaleella havaittiin useita kvartsi-iskoksia sekä palaneita kiviä.

Haukikaarre (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Mukajoen (Lieksanjoki) pohjoisrannalla, n. 2 km Hämeenjärveen laskevan joen suusta itään, Haukikaarre -nimisen joenmutkan rannalla. Paikalta on löytynyt palanutta luuta joen rantaa kulkevalta metsäautotieltä rantaan tulevan tien/polun pään kohdalta rantapenkan hiekasta. Lähellä on resentti tulisija rinteessä ja muutenkin Haukikaarteen rannassa on runsaasti palaneita kiviä, joista osa saattaa olla esihistoriallistakin perua, erityisesti törmän leikkauksissa olevat. Asuinpaikan laajuus määrittyy kuitenkin löytöjen perusteella eli se lienee n. 10 x 10 m.
Kohde tarkastettiin elokuussa 2013. Alueen itäpuolella koordinaattipisteessä 3656869, 7045163 havaittiin palaneita kiviä rantatörmän valuvassa hiekassa resentin tulisijan yläpuolella. Aluerajausta laajennettiin palaneiden kivien kohdalle. Muita asuinpaikkaan viittaavia löytöjä ei alueella havaittu.

Jylmäkänsaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Puuruunjärvessä olevassa Jylmäkänsaaressa, sen itärannalla. Jylmäkänsaaresta on aiemmin löydetty tasataltta (KM 1962: 1) saaressa olevan kesämökin viereiseltä hiekkarannalta. Saaren lakitasanteen itälaidalla on neljä, halkaisijaltaan 1,5-2 m kuoppaa, joista yhteen tehdystä koekuopasta on tullut löytöjä: kvartsia ja palanutta luuta. Lisäksi saaren keskellä on yksi iso, syvä kuoppa, halkaisijaltaan n. 6 m. Saaren länsikärjessä on kesämökki, jonka itäpuolella olevassa korkeassa, sortuvassa rantapenkassa on havaittu palaneita kiviä. Lisäksi Jylmäkänsaaren eteläpuolella olevan pienemmän saaren pohjoisen niemen kohdalla leikkauksessa näkyy tulisija. Koko Jylmäkänsaari ja lisäksi sen eteläpuolinen pienempi saari lienee syytä suojella muinaisjäännösalueena.
Kohde tarkastettiin elokuussa 2013.
Lakialueen itäreunan pohjoisin maakuoppa sijaitsee koordinaattipisteessä 3653335, 7050343. Kuoppa on koillis-lounas –suuntainen, 3 x 1.5 metriä kokoinen ja 0.4 metriä syvä.
Pohjoisesta etelään seuraava kuoppa on koordinaattipisteessä 3653333, 7050341. Kuoppa on koullis-lounas –suuntainen, 5 x 2 metriä kokoinen ja 0.4 metriä syvä.
Seuraava kuoppa on koordinaattipisteessä 3653343, 7050336. Kuoppa on muita matalampi ja laakeampi, halkaisijaltaan noin 3.5 metriä ja 0.3 metriä syvä.
Eteläisin kuoppa sijaitsee koordinaattipisteessä 3653344, 7050327. Kuoppa on itä-länsi –suuntainen, noin 2.5 metriä pitkä ja 1.5 metriä leveä, syvyys 0.5 metriä.
Saaren keskellä sijaitseva kuoppa on koordinaattipisteessä 3653248, 7050282. Kuoppa on halkaisijaltaan noin 6 metriä, keskellä syvyys on lähes metrin. Kuopan reunoilla on 0.2 metriä korkeat, 1.5 metriä leveät vallit. Pohjoispuolella kuopan reunat ovat epätasaiset.
Pääsaaren eteläreunalta koordinaattipisteestä 3653298, 7050245 dokumentoitiin itä-länsi –suuntainen 1.5 x 1 metrin kokoinen, 0.3 metriä syvä kuoppa, joka muistuttaa saaren itäreunan kuoppia.
Pienemmän saaren pohjoisessa niemessä hiekkaa oli vain pienellä alalla paljastuneena. Paljastumassa havaittiin muutamia rapautuneen kiven palasia.
Muinaisjäännösalueen eteläpuolelta, Jylmäkänsaaren eteläkärjen itäreunasta, koordinaattipisteestä 3653326, 7050182 havaittiin veden ja tuulen kuluttamassa hiekkajuotissa noin 10 cm nykyisen maanpinnan alapuolella tulisijan jäännös. Tulisijassa on halkaisijaltaan noin 0.4 metrin alueella näkyvillä 15 voimakkaasti rapautunutta kiveä. Tulisijan vieressä ja osittain sen päällä kasvaa mänty, jonka juuret pitävät hiekkaa paikoillaan. Hiekka tulisijan länsipuolelta on syöpynyt ja tulisija tuhoutunee piakkoin.

Juppulansärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Naarajoen hiekkapohjainen, mäntymetsää kasvava pohjoisranta, jossa aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää, variksenmarjaa, puolukkaa ja mustikkaa. Alueen länsipuolella on Juppulansärkkä-niminen mäki. Rantatörmä on noin 0.7 metriä rantahiekkaa korkeammalla.
tehtiin koekuoppa, joka oli löydötön. Kuopassa noin 7 cm:n hiekkakerroksen alla oli savista silttiä. Hiekka veden alla on pääosin maatuvan kasvimassan peitossa. Iskoksen kohdalla noin 2 metrin päässä veden alla havaittiin rapautuneita kiviä.
Iskoksesta länteen on rantaviivan mutkan kohdalla metsässä tasainen ala, jonka keskelle, koordinaattipisteeseen 3664315, 7037960 tehtiin metri x metri kokoinen koekuoppa. Kuopasta huuhtoutumiskerroksen ja rikastumiskerroksen rajapinnasta löytyi kolme kvartsi-iskosta sekä kaksi hyvin pientä palaneen luun fragmenttia. Luufragmentit hajosivat säilytyksen aikana. Kuopassa oli myös kaksi rapautunutta kiveä. Maa oli paikoitellen likaista. Löytösyvyys oli noin 3 cm kuntan alapinnasta.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pankajärven kahdeksi saareksi kapealla kanavalla erotetun Metelinsaaren eteläisemmällä saarella, sen itäosan pohjoisrannalla. Paikalta on kvartsilöytöjä vesirajasta kolmesta kohdasta, näistä itäisin on yhden kvartsin löytöpaikka rannan kivikon seassa kohdassa p= 7035405, i= 3659320 (KM 36039: 1). Keskimmäinen löytöalue on tästä 100 m luoteeseen oleva rantahietikko, jonka taustalla on matalahko ja kosteahko kangas (KM 36039: 2). Löytöalueen pituus on noin 40 m. Läntinen löytöalue on rantaa pitkin 110 metriä edellisestä länsiluoteeseen olevan kaarevan, pitkän lahden rantahietikko, taustanaan noin metrin korkuinen rantatörmä ja mäntykangas (KM 36039: 3-4). Löytöalueen pituus on noin 20 m. Asuinpaikkaa voi hyvin olla ehjällä kankaalla etenkin keskimmäisen ja läntisen löytöalueen taustamaastossa.
Kohde tarkastettiin elokuussa 2013. Kohteen aluerajauksen itäpuolelta, koordinaattipisteestä 3659396, 7035374 havaittiin kaksi kvartsi-iskosta ja aluerajausta laajennettiin siten, että se ulottuu kvartsien löytöpaikalle.

Koppelolampi (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Koppelolammen pohjoispuolella kulkeva pohjois-etelä suuntainen hiekkajuotti, jossa kasvaa mäntyjä, juotin molemmin puolin kosteikkoa. Aluskasvillisuutena puolukkaa, mustikkaa, sammalta, jäkälää. Kohteessa on 1.4 metriä halkaisijaltaan oleva 0.3 metriä syvä pyöreä kuoppa keskellä hiekkajuottia. Kuopasta kairatussa näytteessä oli yli 20 cm paksu huuhtoutumiskerros.

Pääjoki (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pääjoen eteläranta, kahden kosteikon välinen mäntyjä ja jäkälää kasvava hiekkakannas.
Hiekkakannaksen keskellä, sen korkeimmalla kohdalla on halkaisijaltaan 3.5 metrin kokoinen, noin 0.5 metriä syvä, laakea kuoppa. Kuopan keskelle tehdyssä kairauksessa huuhtoutumiskerroksen paksuus oli 30 cm.
Kuopan kaakkoispuolella, kuopan ja hiekkatien välissä on halkaisijaltaan 8 metrin kokoinen, noin 0.7 metriä syvä painauma, joka muistuttaa asumuspainannetta. Painanteen keskelle tehtiin koekuoppa, joka oli löydötön ja jossa maa oli puhdasta. Painanteesta kairattiin näytteitä, joissa kaikissa maa vaikutti puhtaalta. Kyseessä on ilmeisesti luontainen kuoppa

Pitkäniemi 2 (1000026021) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Puuruunjärven Pitkäniemen itäreuna. Niemi on hiekkapohjainen ja lakialueeltaan tasainen. Alue on äestetty. Pitkäniemen itäreunalla havaittiin äestysvaoissa kvartsi-iskoksia ja palaneita kiviä 200 metrin pituisella matkalla. Alueella on myös ehjää maanpintaa. Koordinaattipisteessä 3651143, 7051475 oli näkyvissä 8 rapautunutta kiveä noin metrin alueella muutoin lähes kivettömässä hiekassa. Alueella havaittiin viisi lähes lasimaisesta kvartsista iskettyä iskosta. Alueella havaittiin myös pala kranaatin kärkeä. Löydöt jätettiin paikoilleen.

Verkkosärkkä (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Verkkojoen pohjoisranta, luode-kaakko -suuntainen hiekkaharjanne, jossa kasvaa mäntymetsää. Aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää, puolukkaa, mustikkaa ja variksenmarjaa.
Harjanteen lounaisreunan tasanteella, noin 10 metrin päässä harjun jyrkästi laskevan rinteen reunasta on yksittäinen, 0.7 metsiä syvä, halkaisijaltaan kolmemetrinen maakuoppa. Kuopan keskelle tehdyssä kairausnäytteessä huuhtoutumiskerroksen paksuus oli 17 cm.
Kuopan koillispuolelta kulkee harjanteen suuntainen metsäkoneura, jonka pohjalle on asetettu puurimoja. Ura ei vaikuta vahingoittaneen kuoppaa.

Rajamerkki 649 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Suomen ja Venäjän välinen raja-aukko järven eteläpäässä. Metsä aukon molemmin puolin on nuorta sekametsää, aukolla kasvaa sammalia, jäkälää, kanervaa ja heiniä. Kohteessa on 1830-luvulla Stolbovan rauhan rajalle pystytetty rajamerkki, johon kuuluu rajan molemmin puolin asetetut luonnonkivet. Kivet ovat noin 1,5 metriä korkeita ja muodoltaan pyöreitä. Kiviin on tehty 10 senttimetriä korkeat kaiverrukset vuonna 1934. Suomen puolen rajakivessä on teksti "SUOMI" ja vuosiluku "1934", Venäjän puolen kivessä on teksti "CCCP" ja rajamerkini numero "649". Rajalla on useita rajamerkkejä samalta ajalta, jotka on juoksevasti numeroitu. Kaiverrukset on maalattu valkoisella maalilla ja ne ovat kohti kaakkoa.

Heposuo (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Heposuon ja Sikolammen välinen ojitettu sekämetsä, jossa kasvaa mäntyä ja koivua. Aluskasvillisuutena sammalia ja mustikkaa. Alueen eteläpuolella kulkee hiekkatie.
Kohteessa on ympäristöstään selkeästi erottuva noin 18 metriä korkea kelo, jonka ympärysmitta on 2 metriä. Kelon kaakkoispuolella noin 1.5 metrin korkeudessa on 25 x 12 cm kokoinen pilkka, jonka yläosaan on kaiverrettu "1X92", viimeinen numero saattaa olla myös 9. Vuosiluvun alapuolelle on kaiverrettu kirjaimet "TL". Vuosiluvun "X" on mahdollisesti numero 8, joka usein alueen karsikkopuissa on kaiverrettu suoria viivoja käyttämällä.

Kinahmo (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kinahmonsalmen itäranta. Kivikkoinen, osittain kostea alue, jossa kasvaa mäntyä ja koivua. Aluskavillisuutena mustikkaa, katajaa, mansikkaa ja oravanmarjaa.
Kohteessa on 5 x 2.5 m kokoinen suorakaiteen muotoinen kivilatomus, jonka korkeus on noin 0.3 metriä. Kivet ovat noin hevosenpään kokoisia ja osittain sammaleen ja jäkälän peittämiä. Joissain kivissä on näkyvissä tuoreen näköisiä lohkopintoja. Näyttää myös hieman pengotulta.
Metsähallituksen Sutigis-tietokantaan kuviolle on merkitty 1600 -luvun asuinpaikka. Kiviraunio ei kuitenkaan vaikuta rakennuksen kiukaalta, eikä ympäristöstä havaittu muitakaan merkkejä vanhasta asutuksesta. Kasvillisuus kuitenkin poikkeaa ympäröivästä kasvillisuudesta hieman ja mahdollisesti kyseessä on vanhan pellon keskellä oleva viljelyröykkiö.

Korkeakangas (1000026026) (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Luode-kaakko -suuntainen hiekkapohjainen kumpare, jolla kasvaa mäntymetsää. Aluskasvillisuutena sammalia, mustikkaa ja puolukkaa. Kumpareen lounaisrinteessä on kelottunut mänty, jonka länsipuolella on 85 x 20 cm kokoinen pilkka, jossa on kaiverrus "AK 19 10/3 07 AK RK".

Kunnarinniemi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Sauvonjärven Kilinsalmen länsiranta, joka on hietapohjainen. Alueella kasvaa mäntymetsää, jossa aluskasvillisuutena sammalta, puolukkaa, mustikkaa. Kohteessa on 5.7 metriä halkaisijaltaan oleva tervahauta, jossa ei ole varsinaista selkeää halssia, vaan aukko vallissa kohti järveä, koilliseen. Valli on noin 0.4 m ympäröivää maanpintaa korkeampi. Haudan pohja on ympäröivän maanpinnan tasalla. Vallin ulkopuolella on kuoppia.

Leppisuo (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Ojitettu suo, jossa kasvaa mäntyjä, koivuja ja katajaa, aluskasvillisuutena sammalta, heinää, kanervaa, puolukkaa ja juolukkaa. Kohteessa on kelottunut mänty, jonka pohjoispuolella on metrin korkea, 19 cm leveä pilkka. Pilkan yläosaan on kaiverrettu numerot 188 ja numeroiden alapuolelle kirjain A. Pilkan oikea reuna ja alareuna ovat lohjenneet siten, ettei kaiverrettua pintaa ole enää jäljellä. Kaiverrukset ovat kulmikkaita ja 11 cm korkeita.

Markenkangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Markenlammen pohjoispuolinen luode-kaakko -suuntainen hiekkaharjanne, jonka keskellä kulkee hiekkatie. Harjanteen molemmin puolin on ojitettuja kosteikkoja. Harjanteella kasvaa mäntytaimikkoa, jossa aluskasvillisuutena sammalia, jäkäliä, mustikkaa, puolukkaa ja kanervaa.
Kohteessa on kahteen kertaan poltetun tervahaudan jäännös, jonka uloimman vallin halkaisija on 8.5 metriä ja sisemmän 4 metriä. Vai ulommassa vallissa on aukko lounasta kohti olevan halssin kohdalla. Halssi on 4 metriä pitkä ja 1.8 metriä leveä. Ulompi valli on 2,5 metriä ja sisempi 1.3 metriä leveä. Vallit ovat noin 1.5 metriä korkeat. Tervahaudan keskikohta on ympäröivän maanpinnan tasalla. Haudan ulkopuolella on kuoppia.

Munakangas (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Munakangas-niminen, luode-kaakko -suuntainen hiekkaharjanne, joka on hakattu lähes puuttomaksi. Harjanteen molemmin puolin on kosteikkoalueet.
Kohteessa on lahosta tyvestä katkennut ja kaatunut noin 20 metriä pitkä kelo. Kelon kyljessä on 0.6 x 0.35 m kokoinen pilkka, johon on kaiverrettu vuosiluku 1822, sen alla hieman epäselvät kirjaimet, mahdollisesti AP (saattaa olla myös AT tai AJ). Kaiverruksen perässä on mahdollisesti paljon uudempi AH. Pilkan alaosaan on kaiverrettu vuosiluku 1981.
Sutigis-havainto on marraskuulta 2005, jolloin puu on ollut vielä pystyssä.

Piilonen 1 (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kyseessä on harjumaasto ja pääharjanteesta koilliseen kaartuva loivasti kohti maantietä laskeva erillinen harjanne. Pääpuustona mänty, kuiva kangas.
Kohteeseen kuuluu kolme mäntyä, joissa on 1800 -luvun vuosilukukaiverruksia ja nimikirjaimia. Ko. männyt on kolottu joskus ja ne ovat kelottuneet. Kooltaan ne ovat alueella kasvavaa kasvatusmetsää selvästi isompia ja erottuvat hyvin. Männyt ovat noin parin kymmenen metrin päässä toisistaan. Läntisin on noin 5-10 metriä tiestä itään, keskimmäinen edellisestä noin 20 metriä kaakkoon ja eteläisin suunnilleen saman verran edellisestä kaakkoon.
Eteläisimmässä männyssä on koro, johon on veistetty vuosiluku 1859 ja nimikirjaimet J.S tai T.S. Korossa on myös muita heikommin erottuvia kaiverruksia. Keskimmäisessä männyssä on koro, johon on veistetty vuosiluku 1857. Vuosiluku on molemmista reunoista hieman kasvanut koron sisään. Vuosiluvun alla on nimikirjaimet M.M. sekä niiden alla heikommin erottuva kaiverrus. Tien reunassa sijaitsevassa läntisimmässä merkkipuussa on koro johon on kaiverrettu ylimmäksi vuosiluku 1858 ja sen alle päivämäärä 17.4 ja sen alle nimikirjaimet I.K.

Pirttivalama (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Saarivalamasta itään johtavan hiekkatien eteläpuolinen rinne, jossa kasvaa mäntymetsää. Aluskasvillisuutena rahkasammalta, seinäsammalta, poronjäkälää, mustikkaa. Alueen eteläpuolella on ojitettu kosteikko. Kohteen päällä kasvaa ympäristöstä poiketen myös kuusia.
Kohteessa on 8.5 x 7.5 m kokoinen tervahauta, jonka halssi on etelään päin. Halssi on 5 x1.3 m kokoinen ja sen syvyys on noin 0.8 m. Haudan pohjois- ja länsipuolella on kuoppia. Tervahaudan pohja on noin 0.3 m syvemmällä kuin ympäröivä maanpinta. Tervapirtin jäännöstä ei ympäristössä havaittu, mutta haudan länsipuolella havaittiin pino osittain palanutta puutavaraa, joka mahdollisesti on peräisin paikalla sijainneesta rakennuksesta.
Kohteesta noin 560 metriä länteen oli Metsähallituksen tietokantaan merkitty havainto tervahaudasta, joka kuitenkin paljastui ihmisentekemäksi, sittemmin tyhjentyneeksi lammeksi, johon on johdettu vesi läheisestä lähteestä.

Saarelainen (Asuinpaikat)
Historiallinen; Havukkalammen länsipuolinen kuusimetsä, jossa aluskasvillisuutena mustikkaa, puolukkaa ja sammalta. Alueen itäpuolella kulkee hiekkatie. Alueen kaakkoispuolella voi havaita muutosta kasvillisuudesta. Paikalla luultavasti on ollut entisen tilan peltoa. Tilan paikka on vanhojen kuusien keskellä noin 35 metriä pohjoisluoteeseen muistomerkistä.
Kohteessa on kolme rakennuksen kiuaskiveystä ja kolme pitkänomaista kuoppaa maassa, todennäköisesti hautapainanteita. Paikalla tiedetään olleen Heikki Saarelaisen suurperheen asuinpaikka 1600-luvulla. Koko perhe menehtyi suurten kuolonvuosien aikana.
Muinaisjäännösrekisterin kohteen 422500010, "Savijärvi Lievola" kuvauksessa sanotaan seuraavaa: "Perimätiedon mukaan Pienen Savijärven eteläpuolisen lammen (Havukkalampi?) lähistöllä on ortodoksikalmisto." Kohteen koordinaattipiste on laitettu läheisen Havukkalammen keskipisteeseen. Muinaisjäännöskohteen perimätiedolla tarkoitetaan mahdollisesti Saarelaisen perheen hautapaikkaa.
Maatilan asukkaat menehtyivät suurten kuolonvuosien aikana. Myöhemmin paikalle sattuneet kulkijat ja naapurit ovat haudanneet vainajat alueelle. Vuonna 1927 alueella on ollut Helsingistä metsäylioppilaita retkellä. He ovat kaivaneet luita esiin, mutta toiminta on keskeytetty sen tultua ilmi. Kaivetut luut on ilmeisesti toimitettu Helsinkiin ja sinne ne ovat luultavasti myös jääneet (Jouko Martiskaisen tiedonanto). paikalle on karttaan merkitty kalmisto. Inventoinnissa painanteina erottuneet haudat ovat aukikaivettuja. Ne haudat joita ei vuonna 1927 ole kaivettu auki, ovat vielä koskemattomina alueella.
Saarelaisen sukuseura on pystyttänyt paikalle muistomerkin.

Särkkälammit (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kahden lammen välinen hiekkaharjanne, jossa kasvaa mäntyjä, mustikkaa, puolukkaa, variksenmarjaa ja poronjäkälää. Harjanteen laella kulkevan polun länsipuolella kelottunut mänty, jonka pohjoispuolella on 75 cm korkea, 17 cm leveä pilkka, jonka yläosaan on kaiverrettu 1890 ja keskivaiheille 1888. Kirjaimet ovat noin 7 cm korkeita. Ylempi kaiverrus on jäänyt osittain kuoren alle.

Särkkälammit 2 (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kahden lammen välinen hiekkaharjanne, jossa kasvaa mäntyjä, mustikkaa, puolukkaa, variksenmarjaa, poronjäkälää. Etelän suuntaan epämääräinen pilkka, jossa heikko kaiverrus vasemmalla, joko 41 tai 91.

Suuri-Piilonen (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Suuri-Piilonen -nimisen järven itäranta, jossa jyrkkärinteisiä, voimakkaasti kumpuilevia hiekkaharjanteita. Alueella kasvaa mäntymetsää, jossa aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää, puolukkaa ja variksenmarjaa.
Alueella on kolme pitkänomaista hyvin matalaa maakumpua, jotka erottuvat ympäristöstään niitä ympäröivien matalien ojien rajaamina. Kohde on funktioltaan epäselvä. Kyseessä on mahdollisesti jonkunlaiset kotitarvehiilimiilut. Koepistossa pohjoisimmassa kummussa oli selkeä kaksoismaannos ja palokerros ja kaikkien kumpujen maa-aineksessa oli seassa hiilen kappaleita. Pitkänomainen muoto on kuitenkin hiilimiilulle epätavallinen.

Verkkosärkkä 2 (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Verkkojoen pohjoisranta, luode-kaakko -suuntainen hiekkaharjanne, jossa kasvaa mäntymetsää. Aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää, puolukkaa, mustikkaa ja variksenmarjaa.
Kohteessa on 9.5 x 7.5 metrin kokoinen, 1.4 metriä syvä maakuoppa. Kuopan pohjalle tehtiin lapionpisto, josta paljastui 5 cm paksuisen huuhtoutumiskerroksen alta vaalea rikastumiskerros ja sen alta toinen, 15 cm paksu huuhtoutumiskerros, jonka pinnassa näkyi noin sentin paksuinen palokerros. Kuopan ympäristössä huuhtoutumiskerroksen paksuudeksi mitattiin kairauksista noin 5 cm. Kuoppa saattaisi ulkomuotonsa puolesta olla pieni suppa. Kuopan pohjalla on tasaista alaa noin 1.5 x 3 metrin alalla. Kuopan p muoto on läpileikkaukseltaan U:n ja V:n välimuoto. Kuopan funktio, ajoitus ja mahdollinen luonnollisuus ei selvinnyt.

Metelinsaari 7 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pankajärven itäisemmän metelinsaaren koillisosa, jossa kasvaa mäntymetsää, jossa aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää, puolukkaa, mustikkaa, variksenmarjaa ja juolukkaa. Alueella on kaksi hiilimiilua.

Riihilampi (1000026048) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Metsäkuvio, jolla hiilimiilut sijaitsevat, on Liperin kirkolta joitakin kilometrejä koilliseen. Joensuuhun vievältä tieltä kääntyy hiekkatie, joka kulkee pitkin lammen itärantaa. Tien varrella on lukuisia kesämökkejä. Hiilimiilut sijaitsevat reilut viisikymmentä metriä rannasta, vanhan rantatörmän päällä.

Mättäikköpuro (Taide)
Historiallinen; Suuri maakivi, johon on kaiverrettu vuosilukuja, on erämaa-alueella Juuan kunnan eteläosassa. Lähimmät kylät ovat Timovaara reilun kymmenen kilometrin päässä koilliseen, Otravaara alun toistakymmentä kilometriä luoteeseen ja Lipasvaara vajaat kymmenen kaakkoon. Alueella on laaja valtion omistuksessa oleva palsta, jossa risteilee metsäautoteitä. Maakivelle tulee yhden tien päästä vanha tien pohja. Maakivi on noin 6 x 5 metrin suuruinen ja pari metrinen korkeimmillaan. Se lienee pääosin graniitta, mutta sen pinnalta on rapautunut pois pehmeämpää kivilajia. Maasto on kuivahkoa kangasta, jolla kasvaa nuorta havumetsää. Seassa on jonkin verran pieniä lehtipuita. Sammalpeitteen lisäksi kiven ympärillä kasvaa heinää ja katajia.
Maakiven päälle, kaltevalle ja suhteellisen sileälle pinnalle, on tehty ainakin neljä erillistä kaiverrusta. Kaiverrukset ovat: A 1834, 1838, 1838 ja W X (tunnistamaton merkki) 1855 MSIT. Kaiverruksista on erillisiä piirroksia. Lisää kaiverruksia voi olla sammalen peitossa.
Kaikissa kaiverruksissa ei ilmeisesti ole käytetty samaa työkalua, sillä vanhin ja toinen 1838 kaiverrus ovat kömpelömpiä ja linjat leveämpiä, syvempiä ja epäsäännöllisempiä kuin kahdessa muussa. Erityisesti nuorin kaiverrus on elegantti ja kaunislinjainen. Se näyttää lähes puukonterällä tehdyltä.

Kangassaari 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Oriveden Kangassaaren pohjoisosassa.
Kohdassa N 6894219 E 646215, sekametsässä sijaitsevalla harjanteella, todettiin pohjakaavaltaan pyöreä tervahauta, jonka halkaisija (sisältäen hautaa ympäröivän reunavallin) on 9 m ja syvyys 1,7 m. Reunavallin leveys on 3 m ja korkeus 0,7 m. Haudan länsikyljessä on juoksutusaukko: kuoppa jonka halkaisija on 2 m ja syvyys 0,5 m. Haudan ympäristössä on useita pieniä hiekanotossa syntyneitä nyttemmin umpeen turvettuneita kuoppia. Lisäksi todettiin kaksi pohjakaavaltaan pyöreä hiilihautaa.

Umpijärven kanava (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Umpijärven ja Karinlammen välissä. Uoman leveys noin 7 m. Raivauspenkat uoman molemmin puolin.
Kyseessä on vanha käsin kaivettu kanava, joka yhdistää Jänisjoen vesistön Vuoksen vesistöön. Kanavaa väitetään Nils. L. Arppen aikaiseksi eli 1800-luvun puolivälissä syntyneeksi.
Umpijärvestä tiedetään se, että järvi oli vallattu Möhkön ruukille malminnostoa varten ensimmäisen kerran jo vuonna 1836, jolloin ruukin perustamista suunniteltiin. Valtaus on uusittu 1867. On siis mahdollista, että järvestä on nostettu malmia ja sitä on kuljetettu kanavaa pitkin. Kanavaa tiedetään käytetyn tukinuittoon 1960-luvun alkuun asti. Kanavassa oli pato ja uittorakenteita, jotka purettiin pois 1970-luvulla. (Lähde: Möhkön ruukkimuseo 20.3.2015).

Kauppatie (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta on Kauppatien ja Yläkyläntien risteyksestä 107 m pohjoisluoteeseen. Tervahaudan pohjan halkaisija on noin 16 m.

Koivurannantie 17 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Koivurannantie 17 kohdalla, tien länsipuolella, tiestä 30 m länteen on kaksi ehjää tervahaudanpohjaa vierekkäin. Eteläinen on halkaisijaltaan noin 12 m, pohjoisempi noin 6 m.

Talinmäki koillinen (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta on mäkien välisessä notkelmassa, halkaisija on noin 14 m. Hakkuuaukealla oleva tervahaudan kohdalle on jätetty pusikko ja lehtipuita.

Kontioniementie 27 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Kontiolahden tie 28 kohdalla, tien lounaispuolella, tiestä 40 m, töyrään päällä. Paikalla on hiekkamaaperäinen harjanne, jonka laella tervahauta on. Tervahaudan halkaisija on 2,5 m.

Kontioranta 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Tuntematon ajoitus; Tervahauta on melko tasaisella ja pienipiirteisellä kankaalla, halkaisija 12 m.

Hiiskoskenjoki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Hummonselän luoteispuolelta pohjoiseen lähtevän Hiiskosken kapean lahden pohjukan pohjoisrannalla, koskiuoman länsipuolella ja tien 71 (Puhos-Savonlinna) eteläpuolella olevan pienen kumpareen eteläreunalla.
Paikalla on mäenkumpare jonka eteläpuolella on rannassa terassimainen tasanne, nelisenkymmentä metriä leveä ja parikymmentä syvä. Tasanteen länsipuolella maasto hieman laskee ja kosteampaa ja kivikkoisempaa. Rannan puolella on vanha rantatörmä hieman alle 80 m korkeustasolla. Kaakon puolella on matala ja alava, pieni vesijättöniemi.
Tasanteelle, hiekkamaahan tehdyssä koekuopassa havaittiin saviastian pala sekä lius-keiskos. Koekuopassa havaittiin myös mahdollista kulttuurikerrosta. Paikka rajautuu selkeästi topografian perusteella tasanteelle.
Asuinpaikan kohdalla rannassa on kivimuuria vanhan rantatörmän kupeessa. Isoja luonnonkiviä on aseteltu rantatörmää vasten ikään kuin muuriksi. Kyseessä saattaa olla Salpalinjaaan liittyvää rannan panssariestemuuria, joskin se on siksi ehkä matala - lieneekö jäänyt kesken tai osin purettu? Rantavedessä on pystypuita, mahdollisia laiturirakenteiden jäännöksiä. Maan puolella ei kuitenkaan ole muita rakenteita ja viitteitä rakennuksista tms. toiminnasta.
Asuinpaikan pohjoispuolella, kumpareen laella on laakea kuoppa, jonka halkaisija n. 4 m. Selvää maannosta ei paikalla ole mutta kasvillisuus ja maaperä eivät sellaista välttämättä paikalle ole tuottaneet (lehtomaista), joten kuopan iästä ei ole arviota annettavissa. kuoppa on kuitenkin niin sortunut, että kovin nuori se ei ole. Ei ole kuitenkaan tietoa, voisiko kuoppa liittyä kivikautiseen asuinpaikkaan - mahdollista se on.

Leviälahti koillinen (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Röykkiö sijaitsee Hummonselän luoteispuolella, Hiiskoskenjoen Leviälahden koillisrannasta n. 180 m koilliseen. Kalliokumpareen - jossa päällä ohuesti kasvillisuutta - etelälaidalla, hieman korkeimman kohdan alapuolella oleva kiviröykkiö on kooltaan n. 2,5 x 1,5 m ja puolisen metriä korkea. Röykkiö on reunoiltaan heinän ja muun aluskasvillisuuden peitossa. Päällikivet ovat osin sammaleen peittämiä, mutta eivät kaikki. Röykkiön tarkoitus on epäselvä. Pellonraivausröykkiö se tuskin on, koska lähellä ei ole merkkejä vilje-lyksestä eikä kaskesta, tai maastosta johon olisi raivattu lyhyempiaikaista peltoa. Maasto ei ole sopiva viljelylle. Kiukaalta röykkiö ei myöskään vaikuta. Kyseessä voisi olla rajamerkki, mutta sellaiseksi se on varsin epätyypillinen. Hautaröykkiöksi se olisi turhan etäällä aikansa rannasta mutta ei kuitenkaan aivan mahdoton.

Heponiemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinaikka sijaitsee Syrjäsalmen sillasta 12,4 km luoteeseen. Hummonselän luoteispäässä olevan heponimen keskiosan etelärannalla. Heponiemen keskiosan etelärannalla on rannan ja mäen välillä loivasti rantaan viettävä tasanne. Tasanteen pohjoisosassa, kalliomäen liepeillä maaperä on lohkareista, eteläpuolella on vanha rantatörmä, lännessä maaperä laskee ja on kivikkoista, idässä tasanne kapenee ja rinne jyrkkenee.
Tasanteelle tehdystä parista koekuopasta tuli kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta, sekä palanen asbestisekoitteista keramiikkaa, joka intuitiivisesti arvioiden voisi olla Sär2-tyyppistä, minkä perusteella paikka voisi olla varhaismetallikautinen.
Löytöpaikasta noin 90 metriä itäkoilliseen kaivetuista koekuopista saatiin löytöinä palaneita luita ja pieniksi murskautuneita saviastian kappaleita. Saviastian kappaleet edustanevat joko tekstiilikeramiikkaa tai myöhäisneoliittista keramiikkaa. Tältä osin kohteen maasto muodostaa moreenipitoisen ja rantasoiden reunustaman tasanteen.

Talasniemi (1000026620) (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Ritolahden pienen lahdekkeen eteläpuolella on Talasniemi, jonka rannoilla on yleinen
uimaranta. Talasniemen koillisosassa on melko jyrkkärinteinen ja kivikkoinen
mäenkumpare. Sen lounaispuolella on tasanne, jota rajaa joka suunnassa paitsi
koillisen mäenkumpareen suunnassa matala muinaisrantavalli. Rannan puolella
uimaranta on törmän ja rannan välillä. Tasanne on laajuudeltaan noin 30 x 30 m.
Tasanteen kaakkoisosassa on matala pyöreä painanne, johon tehdystä koekuopasta
tuli palanen Luukonsaaren keramiikkaa. Kyseessä lienee pienehkö asumuspainanne
(n. 5 m halk). Maaperä tasanteella on hiekka (-moreeni ja rantakerrostumia).
Asuinpaikka rajautuu selkeästi tasanteen alueelle.

Kierminranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mustalahden pohjoisrannalla Kierminrannassa on pieni mäki ja sen kaakkoispuolella
lahdeke, jonka luoteisrannalla, mäen juurella on pienialainen, loivasti järveen laskeva tasanne. sille tehdystä koekuopasta tuli saviastian paloja ja kvartsi-iskoksia. Maaperä paikalla on moreeni. Paikan rajaus ei ole aivan tarkka, koska hyvin tiheä vesakko vaikeutti havainnointia. Topografian ja maaperän perusteella paikka on ilmeisesti melko suppea-
alainen.

Nivunkilahti W (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Lahden itärannalla maasto nousee jyrkästi rannasta muutaman metrin. Rannassa on korkeampia kumpareita ja näiden välillä pari tasaisempaa ja alavampia kohtia, joissa kivikautiset asuinpaikat ovat. Eteläisin kumpare laskee myös etelään, jossa on alava ranta. Tämän kumpareen pohjoisreunalla, rannan puolella, on ilmeisesti ihmistekoisen kumpareen laen reunalle raivattu laakea maljamainen ala tai notkelman tapainen - mahdollinen asumuksen pohja - laajuudeltaan n, 10 x 15 m. Siihen tehdystä koekuopasta tuli saviastian paloja jotka vaikuttavat kampakeramiikalta.
Edellisestä n. 60 m pohjoiseen on rannassa kumpareiden välillä alavampi ja tasainen
rantakaista, jonka keskellä, rantatörmän äärellä, on asumuspainanne (mitat
hävinneet). Tähän tehdystä koekuopasta kvartsi-iskoksia, palanutta luuta ja saviastian palasia.
Maasto nousee kauempana rannasta, tasanteen länsipuolella edelleen. Tasanteen
pohjoispuolella on loiva kumpare, jonka takana saman lainen tasanne, tästä
n. 40 m pohjoiseen. Tasanteelle tehdystä koekuopasta saviastian paloja ja
kvartsi-iskoksia.
Kivikautinen asuinpaikka siis koostuu kolmesta vierekkäisestä asuinpaikkakohdasta
rannan tasanteilla ja etelässä kumpareen kupeeseen raivatusta tasanteesta.
Kaikkiaan asuinpaikan laajuus rannan suunnassa on n. 120 m. Lännessä paikat
rajautuvat nousevaan maastoon (tasanteen reunalle), idässä korkeahkolle rantatörmälle
ja muualla kumpareisiin ja nousevaan maastoon. Maaperä asuinpaikan
alueella on hiekka, kumpareet kivisempiä. Asuinpaikan rajaus perustuu koekuopitukseen
ja topografiaan

Nivunkilahti E (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Hummonselän itäosan etelärannalla olevan Nivunkilahden itärannalla.
Paikalla on kapea rannan suuntainen hiekkamaaperäinen harjanne, parisen kymmentä
metriä alavamman rannan rantaviivasta. Harjanteella on nykyaikaisen toiminnan
merkkejä - kaiveltua ja myllättyä maata. Harjanne kasvaa vesakkoa ja
pusikkoa. Yhdestä harjanteelle tehdystä koekuopasta tuli palanutta luuta, mutta
muissa koekuopissa (n. 6 kpl lähiympäristöön) ei mitään. On mahdollista että paikalla ollut asuinpaikka olisi myös vaurioitunut tai osin hävinnyt maan käytössä. Tiheä kasvillisuus vaikeutti havaintojen tekoa eikä paikasta saatu kunnolla "otetta". Paikan rajaus N-S suunnassa on täysin arvio löytökohdan ympärille.

Näsönniemi W (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Hummonselän pohjoisrannalla, Näsönniemen tyven lounaisrannalla on matala niemeke, jonka länsipäässä on korkeampi tasanne. Sen länsipuolella on ranta ja eteläpuolella rantasuota. Tasanteen eteläreunalle tehdystä koekuopasta palanen asbestisekoitteista keramiikkaa, pii-iskos ja kvartsi-iskoksia. Paikka rajautuu pienialaiselle tasanteelle.
Maaperä paikalla hiekkainen moreeni.
Asuinaikan itäreunamilla on pystykivi (paikalla ei pinnassa isompia kiviä muuten), kooltaan
60x50x15 cm, joka vaikutti vanhalta rajamerkiltä. Paikalla ei nyt rajaa.

Näsönniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Näsönniemen keskellä on korkea luoteis-kaakko suuntainen kapea mäki joka kohoaa
90 m korkeudelle. Laki on kapeahko ja siitä laskee väliin loivemmat väliin jyrkemmät
rinteet rannoille. Lakialueella ja ylärinteillä on kaksi rakennuksen perustaa,kellarikuoppa ja pari epämääräisempää kuoppaa, kolme kiviaitaa sekä 53 raivausröykkiötä. Useimmat röykkiöt ovat huolellisesti ladottuja ja niiden koko vaihtelee vajaan parin metrin halkaisijasta neljään metriin. Maaperä on harjanteella (ollut) kohtalaisen kivikkoinen ja hienoaineksinen (hieta/hiesu - hikevää viljelysmaata). Paikalla kasvaa nyt järeä kuusimetsä. Paikalla on siis ollut talo ja kohtalaisen laajat viljelykset. Jäännöksien ikä ei ole selvinnyt. Vanhoissa kartoissa: 1790 tiekartasto, 1700-l lopun rajan yleiskartta), 1799 yleiskartta (Härmelin), v. 1848 (pitäjänkartta), 1916 (senaatinkartta), 1922 Suomen kartasto, 1940 (taloud. kartta) ja 1975 (peruskartta) ei alueelle ole merkitty mitään asutukseen viittaavaa (yhtään mitään). Jäännökset eivät vaikuta 1700-luvun loppua vanhemmilta mutta mahdotonta se ei toki ole.

Näsönsalmi (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Näsönniemen kaakkoiskärjessä, Näsönsalmen luoteisrannalla, sen etelärannalla on rannassa tasanne. Tasanne ei ulotu niemen pohjoisrannalle ja alavaan kärkeen, Tasanteella on pieni kasvillisuuden peittämä röykkiö. Se ei ole raivausröykkiö. Kyseessä voi olla kiuas tai paikalla
olevaan varhaismetallikautiseen asuinpaikkaan liittyvä kivirakenne. Sen viereen tehdystä koekuopasta tuli palanen asbestisekoitteista keramiikkaa, joka vaikuttaa Luukonsaaren keramiikalta. Kärjen tasanne on asuinpaikkaa.
Tasanteesta n. 50 m lounaaseen rannassa on hyvin kapea terassi ja jyrkästi nouseva
rinne ja sen jälkeen rantaan taas leviää terassimainen tasanne, jolle tehdystä
koekuopasta yksi selkeä kvartsi-iskos. Paikalla saattaa olla esihistoriallinen asuinpaikka.
Niemen kärjessä, kapean harjanteen laella on viisi Salpalinjaan liittyvää pesäkkeen
jäännöstä, joissa valli ja ampumasuunta on lounaaseen - pesäkkeet ovat kuoppia
joista kapea, 10-20 m pitkä taisteluhauta koillisrannalle.

Himonniemi 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pajarinselän länsipuolella, Himonniemen keskiosassa harjanteen länsipäässä, sen juurella on tervahaudan pohja, halkaisijaltaan n. 12 m. Haudassa ei ole ränniä, se on ns. lippoamishauta ja siten ilmeisen vanha. Hauta on ollut melko syvä, joskin nyt kuoppa sortunut ja vajennut.

Risuniemi (1000026629) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Syrjäsalmelle menevän lahden suun pohjoisrannalla, Risuniemen luoteistyvessä. Loivasti kaartuvan niemen kärjen lounaisrannalla on kivisen (ja osin kallioisen) rannan takana tasannetta, jonne tehdystä koekuopasta löytyi palanutta luuta ja
kvartsi-iskos. Maaperä paikalla on hienohiekkaista ja -aineksista ja kohtalaisen kivikkoista
veden huuhtomaa moreenia. Paikalle tehdyissä muutamissa muissa koekuopista ei saatu havaintoja. Paikan rajaus on epäselvä ja karkea arvio joka perustuu topografiaan ja maaperään.

Nokinenänlahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hummonselän pohjoisrannalla, Puhoksen kanavalle johtavan Särkisalmen länsipuolella, laakean ja matalahkon harjanteen eteläosassa ja rinteessä on kapeahkona vyöhykkeenä
13 viljelyröykkiötä ja pari hieman pohjoisempana, voimajohtolinjan kupeessa.
Röykkiöt ovat hyvin ladottuja, sammalpeitteisiä ja niiden koko vaihtelee metrin läpimitasta muutamaan metriin. Merkkejä rakennuksen jäännöksistä tai asutuksesta ei alueella havaittu. Vanhoihin karttoihin (1700-l yleiskartat, pitäjänkartta 1847, senaatinkartta 1916, taloud. kartta v. 1940, peruskartat 1975 ja 1987) ei alueella ole asutusta, eikä liioin peltoja tai niittyjä merkitty. Röykkiöt ovat jäännöksiä vanhakantaisesta maanviljelystä. Viljelyalueen ikä ei ole tiedossa.

Venäihenniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka on Ruhkanselän länsirannalla,papinniemessä, Venäihennimen kärjessä.
Paikka on ollut muinoin pieni saari, jota erottaa nyt mantereesta alava, vain hieman
järven pinnan yläpuolella oleva soinen metsä. Saari on kooltaan n. 70 x 40 m.
Se on kalliopohjainen kumpare, joka kohoaa rannasta jyrkästi runsaan kolme metriä
nykyisen veden tason yläpuolelle. Saaren pohjoispuolisko on avokalliota, eteläpuolisko
kivistä hiekkamoreenia, rannat hyvin kiviset. Eteläosan laki on kuitenkin
tasainen ja siinä on pinnassa vain muutama isompi kivi. Laelle pienikiviseen maaperään
tehdystä koekuopasta tuli esiin vahvaa kulttuurikerrosta (10-15 cm paks), palanutta luuta ja kvartsi-iskoksia.
Paikan rajaus on aivan selkeä - se kattaa saaren (niemen kärjen kumpareen) eteläosan
tasaisen ja vähäkivisen lakialueen, avokalliosta etelään, laajuus onn. 15 x 15 m.

Hietasaari (1000009130) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Rajamerkki on 1 x 1 m laaja ja 0,2 m korkea vaatimaton kivilatomus, jonka keskellä on
0,3 x 0,25 m suuruinen ja 0,5 m korkea kulmikas pystykivi. Latomuksen kivistä osa on
pyöreitä, osa särmikkäitä. Pystykiven itäsivulle on hakattu numero 7 ilman alempaa
poikkiviivaa. Hakkauksen viivan leveys on n. 1 cm ja syvyys n. 0,7 cm, numeron
korkeus 10,5 cm. Hakkaus on tehty selvästi eri käsialalla kuin Louhisaaren rajamerkin
hakkaus.
Rakenne on muotonsa perusteella selvästi rajamerkki, mutta aivan liian vaatimaton
ollakseen vuoden 1721 rauhan rajanvetoon liittyvä. V. 1997 painetussa peruskartassa (lehti 4231 01 + 04) piste on kolmen kesämökkitontin rajojen yhtymäkohdassa, mutta vielä vuonna 1975 painetussa peruskartassa (4231 01 Närsäkkälä) paikalla kulkee ainoastaan Uukuniemen ja Kesälahden silloinen pitäjänraja, siis vuonna 1721 syntynyt rajalinja. Hietasaaren rajamerkki vaikuttaa mm. siihen hakatun numeron poikkiviivattomuuden perusteella liian arkaaiselta ollakseen aikaisintaan 1970-luvulla kesämökkitonttien rajamerkiksi rakennettu.
Kaikesta päätelleen merkki liittyy 1700-luvulla syntyneeseen rajalinjaan, joka on
vuodesta 1812 ollut tällä kohdalla pitäjänraja. Kyse lienee nimenomaan pitäjänrajan
merkistä, ja rakenteen ajoitus lienee 1800-luku tai 1900-luvun alkupuoli. Vastaavia
rakenteita on tehty esimerkiksi isonjaon yhteydessä.
Vuonna 1722 (jolloin vuoden 1721 rajaa täällä merkittiin maastoon) on rajamerkkejä
tiettävästi tehty kaikille niille Pyhäjärven saarille, joiden kautta rajalinja kulki, joten
sellainen lienee ollut myös Hietasaaressa. Osa merkeistä tiedetään tehdyn
puupaaluihin, joten alkuperäisistä merkeistä ei välttämättä ole mitään merkkiä jäljellä.
Hietasaaren rajapisteen sijainti saaren sisäosassa, korkeammalla paikalla,
näyttäisi käytettävissä olevien tietojen perusteella olevan varsin tyypillinen Uudenkaupungin
rauhan rajamerkeille. Vaikka Hietasaaren nykyinen kivirakenne on epäilemättä 1700-luvun alkua nuorempi, ei ole mahdotonta, että itse rajapisteen alku on jo Uudenkaupungin rauhanteossa. Pisteen suhteellisen korkeaan ikään viittaa myös se, että pitäjänraja ei jatku
Hietasaaren läpi täysin suorana, vaan tekee siellä vähäisen käännöksen.

Hiekanpää V (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kivikautiselta asuinpaikalta noin sata metriä länteen, puronotkon länsipuolella, sijaitsee mökeille eroavan tien risteyksen eteläpuolella kaksi hiilimiilua. Paikka on tasalakinen kangasniemeke, jota etelässä rajaa jyrkkä rantatörmä ja idässä puronotkoon laskeva törmämäinen rinne. Miilut ovat tasamaalla mutta lähellä rinteiden reunoja.
Miilu on pyöreähkö, halkaisija 7-8 m. Keskusta on koholla ja ympärillä kuoppia jonkin verran epäsäännöllisenä kehänä. Ympäristössä on myös muita pieniä kaivantoja, joista
osa on muodoltaan epämääräisiä.
Pohjoisempi miilu on saman tyyppinen, halkaisijaltaan 9-10 m.
Kuvauksesta päätellen molemmat miilut ovat pystymiiluja.

Lietteenniemi (Asuinpaikat)
Tuntematon ajoitus; Asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärven länsirannalla, Varmonniemen itäisellä tyvellä olevan Lietteenniemen pohjoiskärjessä vanhan rantatörmän päällä. Lietteenniemi on soiden muusta Varmonniemestä erottama noin puolen kilometrin pituinen ja 100-300 m leveä, enimmillään lähes 10 m Pyhäjärven pinnasta kohoava sorainen harjanne. Maaperä on soransekaista hiekkaa.

Mujusenniemi Kiukuunniemi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Pelkistä kivistä koottu röykkiö sijaitsee nuoressa sekametsässä, matalan kumpareen reunalla, hyvin kivisessä maastossa, järvenlaskua edeltäneestä rantapenkasta kymmenkunta metriä sisämaahan päin. Röykkiön koko on 2 x 2,5 m ja korkeus 0,6 m. Kivet ovat varsin suuria (halkaisija pääasiassa 50-80 cm). Röykkiön pohjakaava on karkeasti suorakaide ja sen keskellä on epämääräinen syvennys. Rakenne on osin kalliopohjalla, osin kallion päällä olevalla ohuella moreenimaalla. Röykkiön keskelle kivien väliin tehdystä maaperäkairan pistosta todettiin hieman hiiltä. Rakenne lienee tulkittava tulisijaksi: tähän viittaavat myös sijainti (viljelyyn huonosti sopivalla paikalla) ja muoto. Merkkejä rakennuksen perustuksista ei paikalla ollut.

Mujusenniemi Karinniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kangasmetsässä, loivassa etelärinteessä. Paikalla on pohjakaavaltaan
pyöreä kuoppa, jonka eteläisellä sivulla on reunavalli. Kuopan halkaisija
reunavalleineen on 9 m ja syvyys 1 m. Reunavalli on 2-2,5 m leveä ja 0,3 m korkea.
Kuopan pohjalla turpeen alla todettiin tummaa sekoittunutta maata. Muodon
ja sijainnin perusteella kyseessä on tyypillinen tervahauta.

Raatosaari (1000026643) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Raatosaaren eteläosassa, kahden tasaisen terassin välissä olevassa jyrkemmässä kohdassa, rehevässä sekametsässä on kiviröykkiö, jonka laajuus on 5 x 2,5 m ja korkeus 0,8 metriä. Rakenteen itäpäässä on iso maakivi. Ulkomuodon ja sijainnin perusteella kohde on tulkittava
(kasken jälkeisen) viljelyyn liittyväksi raivausröykkiöksi.

Hakolahdenniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahaudat sijaitsevat Pyhäjärven itärannalla, Kajoossa, Hakolahdenniemen pohjoisreunalla. Maasto on loivasti länteen laskevaa hiekkakangasta. Tervahautojen kohdalla rannalla on vanha sauna.
Pohjoisempi sijaitsee aivan rantaan menevän tien vieressä, sen pohjoispuolella. Sen kuopan halkaisija on noin 6 m ja syvyys 150-170 cm. Kuoppa on suppilomainen. Haudan reunoilla on suhteellisen leveä reunavalli siten, että rakenteen kokonaishalkaisija on noin 9 m. Tervanlaskukuoppaa ei näy. Myös kuopan jyrkkäreunaisuus viittaa siihen, että hauta on pohjasäiliöllistä tyyppiä. Hauta näyttää ehjältä.
Toinen hauta on edellisestä noin 20 m eteläkaakkoon, tien eteläpuolella (tervahauta 2). Hauta on syvän suppilomainen. Sen kuopan halkaisija on noin 8 m ja kokonaishalkaisija valleineen noin 12 m. Syvyys 150-190 cm, enemmän idän puolella.
Tervahautojen koordinaatit tarkistettu Lidar-karttojen mukaisiksi.

Kontiosaari 2 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Rajakivi on Kontiosaaren koillisosassa, itään laskevassa rinteessä kuusimetsän
ja sekametsän rajalla, maapohjalla. Se on pohjakaavaltaan pyöreähkö, 1,5 m:n laajuinen vahvasti sammaloitunut kivilatomus, joka on koottu 30-50 cm:n kokoisista pyöreistä kivistä. Latomuksen keskellä on poikkileikkaukseltaan kolmionmuotoinen pystykivi, jonka poikkileikkauksen laajuus on 15 x 15 x 10 cm ja korkeus 50 cm. Pystykivessä ei ole merkintöjä. Kiinni latomuksen itäreunassa on litteä viisarikivi, jonka laajuus on 40 x 15 cm
ja korkeus 40 cm. Rajamerkki sijaitsee vanhalla valtakunnan- ja pitäjänrajalla ja vaikuttaa tavanomaista kivistä laadittua tilusrajan merkkiä vanhemmalta.
Todettakoon, että tästä rakenteesta noin 20 m koilliseen (N 6856732 E 654026) on
järvenlaskua edeltävän rantapenkan päällä 1,8 x 1,5 m laaja kivilatomus, jonka
pystykiveen on hakattu numero 7. Se saattaa liittyä pitäjänrajaan, mutta koska se
sijaitsee nykyisen tilusrajan kulmassa, ehkä todennäköisemmin sellaiseen. Vastaava
rakenne (1,4 x 1,4 m, pystykivi, jossa ei merkintöjä) on myös saaren lounaisrannalla
(N 6856502 E 653643). Sekin lienee samalla perusteella tulkittava tilusrajan
merkiksi.

Koivumäki (1000026652) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta on sijainniltaan poikkeuksellinen, sillä se on tehty melko jyrkkäpiirtei-sen supan pohjalle. Halssin ja lähimmän tien suuntaan, pohjoiseen, on tervatyn-nyreitä täytynyt vierittää viitisen metriä ylöspäin melko jyrkkään ylärinteeseen.
Tervahaudan halkaisija on noin 15 m, syvyys, halssi on pohjoiseen.

Swahnenvaara (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kangasmetsässä, loivasti länteen laskevassa rinteessä. Maaperä on hiekkaa. Paikalla on kolme selvästi ihmisen kaivamaa kuoppaa. Niistä suurin on pituudeltaan 11 m, suurimmalta leveydeltään 2,5 m ja syvyydeltään noin 0,7 m. Sen pohjoissivulla on valli, joka on 2 m leveä ja suurimmillaan 0,6 m korkea. Kuopan pohjaan tehdyssä kairanpistossa todettiin heti turpeen alla hiilensekaista maata 33 cm:n syvyydelle. Kuopan länsipuolella (alarinteen suunnassa) on toinen kuoppa, jonka laajuus on 2,2 x 1,5 m ja syvyys 0,6 m. Sen erottaa isommasta metrin levyinen kannas, jonka laki on 0,3 m alkuperäistä maanpintaa syvemmällä. Jälkimmäisestä kuopasta 1,5 m etelään on erillinen laakea kuoppa, jonka laajuus on 1 x 1,8 m ja syvyys 0,5 m.
Rakenne on tulkittava tervaränniksi. Sen itäpää on kohdassa N 6909202 E 666836 ja länsipää kohdassa N 6909204 E 666820.

Korpela (1000026654) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee pienialaisella laakealla kumpareella, suhteellisen harvapuustoisessa mäntymetsässä, ylle merkittyjen koordinaattien kohdalla. Paikalla on selvästi ihmisen kaivama pohjakaavaltaan pyöreä kuoppa, jonka halkaisija on noin 8 metriä ja syvyys noin 1,7 m. Selvästi erottuvaa reunavallia ei ole. Kuopan pohjalle tehdyssä lapionpistossa todettiin heti pintaturpeen alla ainakin 25 cm:n syvyydelle asti hyvin tummaa hiekkaa, jonka seassa oli hiilenpaloja. Kuopan lounaissivu oli metsäkoneen kulku-uran vuoksi painunut hieman kasaan – muuten kohde vaikutti ehjältä ja hyvin säilyneeltä.
Kuopassa ei havaittu halssia tai keskellä olevaa juoksutuskuoppaa, joten kyseessä on todennäköisemmin hiili- kuin tervahauta.

Porthaninrinne (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Paikkakunnalla hyvin tunnettu kohde sijaitsee Kemien keskustaajaman länsilaidalla, tien kahta puolta. Paikalla on maasta tehty valli, joka on erityisen massiivinen tien lounaispuoleisella alueella. Tämä osa on pellon ympäröimä, tien koillispuoleinen osa on lehtipuita kasvavassa metsämaastossa, luoteisrinteessä. Vallin lounaispää on kohdassa N 6903940 E 672536. Paikalla on myös kuoppa, jonka halkaisija on 2,5 m ja syvyys 0,3 m. Tältä kohdalta valli jatkuu suorana (tyvestä 5,5 m leveänä ja 0,7–1,3 m korkeana) kohtaan N 6903959 E 672544, jossa rakenteessa on loiva kulma. Tällä paikalla on puinen opastaulu. Kulman kohdalla on myös pohjakaavaltaan neliönmuotoinen kuoppa, jonka sivujen pituus on 2,5 m ja syvyys 0,7 m. Kuopan kaakkoispuolella on ajoluiskaa muistuttava maarakenne, jonka laajuus on 3 x 3 metriä ja suurin korkeus 0,8 m.
Kulman kohdalta valli jatkuu suorana tien reunaan, kohtaan N 6903963 E 672572. Tällä osalla vallin leveys tyvestä on 6 metriä ja korkeus 1,8 m. Koko tien lounais-puoleisen osan vallin laki on tasainen ja sen kaakkoisreuna seuraa 0,7 m korkea ja 0,7 m leveä tasanne. Tien lounaispuolella olevan vallin kokonaispituus on 50–60 m. Tien koillispuolella on suora koillinen–lounas-suuntainen valli, jonka leveys on 2,5 m ja korkeus metrin. Välittömästi sen kaakkoispuolella on yhtä pitkä ojamainen kaivanto, jonka leveys on 2 m ja syvyys 0,8 m. Vallin päällä kasvoi puita, joista osa arvioitiin yli satavuotiaiksi. Rakenne alkaa lounaassa kohdasta N 6903991 E 672618. Vallin koillispäässä, kohdassa N 6904036 E 672722, on kuoppa, jonka laajuus on 6 x 4 metriä ja syvyys noin metrin (tykkiasema?). Tästä varustus kääntyy itäkaakkoon ja päättyy kohdassa N 6904028 E 672732. Tien koillispuoleisen varustuksen yhteispituus on noin 130 m.
Kohdassa N 6904000 E 672631 todettiin pohjakaavaltaan suorakaiteen muotoinen kivilatomus, jonka sivujen pituus on 2 metriä ja korkeus 0,3 m. Sen keskellä on metrin laajuinen betonista valettu rakenne, jonka keskellä on pyöreä, halkaisijaltaan 0,4 metrin laajuinen reikä. Kohdassa N 6903986 E 672602 on noin 6 x 6 metrin laajuinen tasattu alue, jonka laidoilla on suurehkoja kiviä. Kyseessä saattaa olla rakennuksenpohja. Se voinee liittyä varustuksiin.

Lahdenvaaransuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lahdenvaaransuohon etelästä pistävän niemimäisen moreeni-muodostuman pohjoiskärjen itäosassa. Paikalla havaittiin kolme painannetta. Luoteisimpaan painanteeseen tehdystä koekuopasta löytyi kvartsi-iskoksia. Maa oli hiekkaa, selvää kulttuurikerrosta ei ollut. painanteista keskimmäisin erottuu selvimmin. Se on halkaisijaltaan noin 4 m, syvyydeltään puolisen metriä ja sillä on selvät reunavallit varsinkin alarinteen puolella. Koekuopassa todettiin pinnassa podsolimaannos ja sen alla noin 30 cm syvyyteen kivikautisen asuinpaikan kulttuurikerrosta. Koekuopasta löytyi useita kvartsi-iskoksia. Kaakkoisin painanne on pyöreähkö, halkaisijaltaan noin 3 m ja syvyydeltään parikymmentä senttiä. Tähän tehdystä koekuopasta ei tullut löytöjä tai selvää kulttuurikerrosta, mutta noin 3 m painanteesta pohjoiseen tehdystä koekuopasta löytyi kvartsi-iskoksia. Edellä mainitut painanteet lienevät asuinpaikkaan liittyviä rakenteita, mutta asumuspainanteiksi ne ovat pienehköjä.
Asuinpaikka näyttää alaosaltaan rajautuvan noin 88 m:n korkeustasolle. Tämän tason ja kolmisen metriä alempana olevan suon reunan välistä aluetta koekuopitettiin myös runsaasti, mutta alemmilla korkeustasoilla ei asuinpaikkaa näytä olevan.

Lahdenjoki 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka on Lahdenjoen länsipuolella sijaitsevalla soiden ympäröimällä jyrkkärinteisellä kalliokumpareella. Kumpareen eteläosassa, noin 4 m edustalla sijaitsevan suon pintaa korkeammalla tasolla, on melko tasainen kalliolippa, jonka pinnassa on muutaman kymmenen senttimetrin paksuinen hiekkakerros. Tälle alueelle tehtiin kaksi koekuoppaa noin 5 m:n etäisyydelle toisistaan. Kuopista löytyi kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta. Kuopissa on selvä podsolimaannos pinnassa ja selvää noen ja luuhippujen sekaista kulttuurikerrosta parinkymmenen senttimetrin syvyyteen.
Havaintojen ja topografian perusteella koko kalliokumpare on todennäköisesti asuinpaikka-aluetta.

Lahdenvaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lahdenvaaran luoteisosan etelärinteellä, viitisenkymmentä metriä Lahdenjoesta koilliseen. Maastossa on selvästi erotettavissa noin 82–84 m:n tasolla muinainen rantatörmä, joka selvästi rajaa asuinpaikan. Törmästä päätelleen paikalla on ollut etelään pistävä noin 60 m pitkä ja noin 30 m leveä tasapohjainen niemi. Maaperä on hienoa hiekkaa. Alueen pohjoislaita on vanhaa kuusimetsää, mutta muu osa asuinpaikasta on pohjakasvillisuudeltaan heinävaltaista puustoltaan nuorta kuusi- ja lehtimetsää. Vaikuttaakin siltä, että alue on joskus ollut viljelyksessä tai ainakin niittynä. Aivan alueen eteläosassa on pari pientä vanhaa hiekanottopaikkaa ja multakasaa. Koekuopissa oli havaittavissa selvää podsolimaannosta vain pohjoisimmassa osassa.

Ruunanurmi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Tohmajärven luoteispäähän laskevan Leviänjoen pohjoispuolella Ruuna- eli Ukonnurmi -nimisellä paikalla. Asuinpaikka-alue on niittyaluetta, josta on tullut esille kivitaltta, keramiikkaa sekä ristiretkiaikainen rautakirves. Ruunanurmi on vanhaa peltoa, joka on sittemmin kasvanut umpeen. Vielä 1975 paineussa peruskartassa paikalla on talo ja pihapiiri, jota ympäröi pelto. Löydöt ja löytökohdassa todettu maanalainen kivirakenne kulttuurikerroksineen on peltoalueen lounaiskulman kohouman länsireunalla. Kohteen sijaintitieto ei ole tarkka, sillä 1992-94 raportissa olevat koordinaatit ovat virheellisiä. Muinaisjäännösalueen laajuus on arvio.
Jokiniemen topografinen sijainti Luosojoen suulla on todennäköisesti ollut edullinen niin pyyntiväestölle kuin maata viljelevänkin väestön tarpeisiin. Kemien kylä, josta varhaisimmat tiedot maataviljelevästä kyläasutuksesta on 1400-luvulta, sijaitsee noin 4 kilometriä Jokiniemestä koilliseen.

Kukkula (1000026696) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee länteen pistävällä soiden etelässä, lännessä ja pohjoisessa rajaamalla moreeniharjanteella. Suon ja kuivan maan raja on noin 82 m:n korkeustasolla, mikä edustaa pitkäaikaista Tohmajärven rantaviivaa ennen 1700-luvulla tapahtuneita järven pinnan keinotekoisia laskuja. Tämän vanhan rantaviivan päällä on loivapiirteinen ja matala kannas, jolle tehdyistä koekuopista sekä vanhan traktoriuran pinnasta löytyi kvartsi- ja pii-iskoksia. Myös alueen länsilaidalla olevan suunnilleen tasalakisen moreenikumpareen alueelta löytyi kvartsi-iskoksia – korkeustaso tällä alueella on noin 85 m. Asuinpaikalla oleva vanha traktoriura on osittain tuhonnut kohdetta. On mahdollista, että asuinpaikka jatkuu toisaalta pohjoisessa ja toisaalta kaakossa laajemmaltikin.

Lahdensilta (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Ruhtinas Dolgoruki ja Hydènin joukot ottivat yhteen 26.8. Hydénin järjestämässä puolustusasemassa Joensuun ja Ilomantsintien risteyksessä. Dolgoruki voitti taistelun. Kymmenkunta ilomantsilaista talonpoikaa kaatui taistelussa.
Lahdenvaaran itäosassa kulkee pohjoinen–etelä-suuntainen, käytöstä jäänyt kapea tie, joka on osa vanhaa Tohmajärvi–Ilomantsi-maantietä. Heti sen itäpuolella, tien reunaa seuraten, on matala valli, jonka eteläpää erottuu risteyksen koillispuolella kohdassa N 6903913 E 676284. Vallin leveys on 1–3 m ja korkeus 0,5–0,8 m. Sen ja tien penkan välissä kulkee 0,5 m syvä ja 1–2 m leveä ojamainen kaivanto. Suurelta osin rakenne on varsin epämääräinen. On pidettävä todennäköisenä, että kyse on tien risteyksestä mainitusta puolustusvarustuksesta. Arvattavasti vanhaa maantietä on 1800-luvun alun jälkeen levennetty, jolloin vallin ja tien välissä oleva kaivanto on paikoin umpeutunut.
Paikallinen muistelus kertoo: Tohmajärven Lahensillalla oli ollut taistelu venäläisiä vastaan. Venäläiset olivat siinä olleet ensin voitolla. He olivat ensin rääkänneet naisia pistäneet niitä seipäiden neniin. Sinne oli sitten tullut Iisakki-niminen hyvin vahva mies. Hän tappoi kirveellään paljon venäläisiä. Hän oli sinne lähtiessään sanonut: "Annahan miekii lähen niitä hoivoomaan". Siitä tapauksesta alkoi sananparsi "Se tehään ihan Iisakin voimalla".
Tohmajärven–Ilomantsin-maantie näyttää olleen talvitienä olemassa jo 1600-luvun puolivälissä (Juvonen 1990:371). Viimeistään isonjaon aikoihin maantien linjaus näyttää noudattaneen nyt inventoitua linjaa Lahdenvaaran itäreunalla (ks. Saloheimo 1971b:49). Lahdenvaaran eteläosan halki nykyisin kulkeva itä–länsi-suuntainen kylätie puolestaan on Tirrosen mainitsema Sortavalan-maantie.

Pompakonsärkkä 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Hiisjärven itäpuolella Pompakonsärkän länsiosassa hiekkapohjaisella Mäntykankaalla. Paikalla on pienehkö luontainen tasanne, jonka itäreunaa kulkee tie. Kvartsiraaka-aineiden perusteella jokainen iskos edustaa kuitenkin eri ytimen/kappaleen
reduktiosekvenssiä, joten mahdollisesti paikkaa on käytetty useita kertoja. Moderneista häiriöistä tien lisäksi tasanteella tien vieressä on myös moderni leiripaikka tulisijoineen.

Pompakonsärkkä 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Hiisjärven itäpuolella olevan Pompakonsärkän lounaisrinteellä. Tien vieressä olevan paikoitusalueen eteläpuolella on etelälounaaseen työntyvä harjanne, jolla on tasaisempi kohta, josta löytyi koepistosta kivikautisia kvartsi-iskoksia. Etäisyys vesirajaan löytökohdasta on noin 17 metriä. Muissa harjanteelle tehdyissä koepistoissa (3 kpl) ei ollut merkkejä asuinpaikasta, eikä kvartseja ollut myöskään havaittavissa yläpuolisella paikoitusalueella rikkoutuneesta maanpinnasta huolimatta.

Pompakonsärkkä 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Hiisjärven itäpuolella sijaitsevan Pompakonsärkän eteläosassa lounaaseen työntyvässä niemessä. Alueella on kapeita lounaissuuntaisia hiekkaharjanteita, joista kahden vierekkäisen harjanteen päälle tehdyistä koepistosta löytyi iskettyä kvartsia. Pääosa kvartseista löytyi rajatun alueen eteläosassa olevan korkeamman harjanteen päältä tasanteelta. Yksi kvartsi löytyi rajatun alueen pohjoisosassa olevan matalamman harjanteen päältä. Etäisyyttä löydöllisten koepistojen välillä oli n 20 metriä. Asuinpaikasta itään tehtiin myös koepistoja, mutta nämä olivat löydöttömiä.

Saarivaara (1000026705) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Naarvanjärveen liittyvän Matkalammit-nimisen lammen länsipuolella Saarivaaran itärinteellä noin 153 m mpy. Paikalla on pieni niemimäinen nokka, jonka päällä asuinpaikka on. Maaperä on kiviä sisältävää moreenia. Metsä on hakattu ja pinta laikutettu.
Asuinpaikkalöydöt keskittyvät niemenkärkeen muutaman neliömetrin alalle, mutta yksittäiset iskokset löydettiin samalta korkeustasolta parikymmentä metriä etelään ja pohjoiseen keskittymästä. Käyttöaikanaan asuinpaikka lienee ollut rannalla. Koepisto osoitti löytöjä esiintyvän myös häiriintymättömässä maassa. Nykyisin kohde on noin viisi metriä nykyvettä ylempänä ja n 130 metrin päässä vesisirajasta.
Vesajoen (1985a, b) mukaan Koitere on ulottunut suurimmillaan pohjoisesta Naarvanjoen reittiä myöten Naarvanjärveen asti varhais-holoseeniaikana. Asuinpaikka liittynee tähän vaiheeseen ja lienee Suomen vanhimpia.

Haaralampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin koillisosassa Lutinjoen ja Naarvanjoen yhtymäkohdassa Haaralammen pohjoispuolella pohjoisluoteesta-eteläkaakkooon kulkevan uinaisrantatörmän päällä n 150 m mpy. Maaperä on kivetöntä hiekkaa, metsä hakattu ja pinta laikutettu.
Kivikautinen asuinpaikka on runsaslöytöinen. Kvartsia esiintyy n 80 metrin matkalla lähes tasaisesti rantatörmän päällä laikutuksissa. Lisäksi paikalla havaittiin keskittymä, jossa oli palanutta luuta ja 2 kpl pii-iskoksia Tämä on merkitty alakohteena. Lisäksi törmän päällä havaittiin erillinen rapautuneiden kivien keskittymä.
Luulajianalyysi Kristiina Mannermaa KM 40241:3 Mammalia (nisäkkäät), Esox lucius (hauki), Teleostei (kalat).
Lammen nykyisen rannan yläpuolella on havaittavissa neljä muinaisrantavaihetta. Alimpana on kaksi suurta rantavallia. Näistä alimman havaittiin yhdessä kohdassa kaksi pientä kvartsi-iskosta. Kaikki muut löydöt keskittyvät rantavallien yläpuolella sijaitsevan rantatörmän päälle, jolla em kuvattu asuinpaikka sijaitsee. Tämän yläpuolella on lisäksi yksi rantatörmä, jonka päällä ei havaittu löytöjä. Havaitut muinaisrannat ovat luultavasti Muinais-Koitereen varhaisia rantoja. Vesajoen (1985a, b) mukaan ollessaan suurimmillaan Koitere ulottui Haaralammin alueelle.

Lutinjoki (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereeseen laskevan Lutinjoen varrella n 2,5 km linnuntietä jokisuusta yläjuoksulle. Maaperä on kivetöntä hiekkaa. Metsä on hakattu ja pohja laikutettu.
Lutinjoen itäpuoli on yleisilmeeltään melko tasaista kangasta. Alueen geologia on kuitenkin ilmeisen kompleksinen Muinais-Koitereen ja Lutinjoen kehityksen vuoksi ja alueella on runsaasti erilaisia veden tuottamia muodostelmia.
Paikalla on vanha luoteesta kaakkoon kulkeva muinaisranta, joka rajautuu lännessä avoimeen suohon. Kyseessä lienee vanha jokitörmä. Nykyinen joki kulkee n 90 m lännempänä. Törmän yläpuoliselta kankaalta löytyi kaksi kvartsikeskittymää ja korkeimmalta kohdalta kivinen iskemällä ja hiomalla valmistettu taltta.

Hiienvaara 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen luoteispuolella sijaitsevalla Hiienvaaran ampuma-alueella. Hiienvaaran kaakkoispuolella noin 0,5 km päässä vaarasta on kranaatinheittopaikka, jolle vie puskutraktorilla tehty metsäautotie. Paikalle ei ole tuotu soraa, vaan tien pintana on alueen luontainen hiekkamaa. Metsäautotie päättyy lenkkiin. Maasto on hiekkapohjaista nuorta mäntymetsää kasvavaa kangasta. Metsäautotien ympärillä metsänpohja on muokattu edellisen uudistuksen yhteydessä n 40 v sitten.
Löydöt on poimittu tien pinnalta lenkin kaakkoisreunalta, osasta, joka on lähinnä
metsässä tien kaakkoispuolella olevaa muinaisrantatörmää. Löytöjä havaittiin tiellä noin 20 m matkalla.

Hiienvaara 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienvaaran ampuma-alueella. Hiienvaarasta n 0,7 km eteläkaakkoon on puolustusvoimien taisteluharjoitusalue, jolle kulkee itä-länsisuuntainen metsäautotie. Metsäautotie on raivattu hiekkakankaalle puskutraktorilla, eikä paikalle ole tuotu soraa. Maasto on hiekkapohjaista varttunutta mäntykangasta.
Tien pinnassa n 180 m matkalla on esillä iskettyä kvartsia. Erityisestä asuinpaikka-alueen keskivaiheilla, josta metsäautotien päässä oleva lenkki alkaa, kvartsia on erittäin runsaasti. Asuinpaikan korkeus vaihtelee n 147,5-150 m mpy. Paikalla on eriaikaisia rantatörmiä, ja asuinpaikka lienee ollut käytössä pitkän aikaa.
Asuinpaikan länsipäässä kvartsia on paljastunut hiljattain kaivetuista poteroista. Asuinpaikan keskiosassa on välittömästi metsätien pohjoispuolella tasanteella pyyntikuoppa. Rakenteen kokonaishalkaisija mataline valleineen on n 6 m ja syvyys n 0,3 mm. Kuopan olemus on esihistoriallinen. Kuopan eteläpuolelta tieltä löytyy kvartsia ja palanut kivi. Kodanpohjaksi kuopanne vaikuttaa kuitenkin turhan pieneltä. Asuinpaikka-alueen itäpää on ollut ilmeisesti käyttöaikanaan niemi. Kvartsia löytyy tien pinnasta pääasiassa niemen eteläreunalta, mutta myös koillisrannalta. Kaikki löydöt ovat pintalöytöjä tieltä.
Vuoden 2021 tarkastuskäynnin yhteydessä alueen pohjoisosassa havaittiin punamullan värjäämä kohta sekä kvartsi-iskoksia laikutuskohdasta. Kyseessä on mahdollinen punamultahauta, jonka tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Vene-Saahkari 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienvaaran ampuma-alueella. Hiienvaaran eteläpuolella ja n 300 m pohjoiseen Vene-Saahkarista on kapea etelään työntyvä hiekkainen harjanne. Alueen metsä on hakattu ja maanpinta laikutettu, joten havainto-olosuhteet olivat hyvät. Harjanteen päältä löytyi kvartsia noin 10 m matkalta. Löydöt ovat laikutetun alueen ja metsän rajalta, joten asuinpaikka ulottunee myös metsän puolelle harjanteen päällä.

Vene-Saahkari 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienvaaran ampuma-alueella. Vene-Saahkari-järvestä noin 150 m pohjoiseen on etelään työntyvä hiekkainen muinaisniemi. Niemen eteläkärjestä löytyi laikutuksesta iskettyä kvartsia. Lisäksi yksi iskoks saatiin niemen poikki kulkevalta polulta n 25 luoteeseen em. löytökeskittymästä. Alueen laikutukset ovat osittain jo kasvamassa umpeen.

Vene-Saahkari 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienvaaran ampuma-alueella. Vene-Saahkari-järven lounaispuolella n 250 m päässä on kaakkoon työntyvä muinaisniemi n 147,5 m mpy, jonka läpi kulkee tie.
Asuinpaikka löytyi tieleikkauksesta. Paikalta saatiin kvartsia ja palanutta luuta alakohteeksi merkityltä kohdalta. Yksi iskos löytyi n 4 m pohjoiseen metsälaikutuksesta. Lisäksi idempänä tieleikkauksessa n 13 m päässä löytökeskittymästä oli tulen rapauttamia kiviä.
Palaneesta nisäkkään luusta saatiin radiohiiliajoitus 9695-9454 CalBP (Beta 410063). Luulajianalyysi Kristiina Mannermaa KM 40248:2 Mammalia (nisäkkäät), Esox lucius (hauki), Indet (tunnistamattomat).

Hiienjoki 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienvaaran ampuma-alueella. Vene-Saahkari-järven koillispuolelta kulkee tie Hiienjoen yli. Joen itäpuolella tie leikkaa vanhojen joki- tai Muinais-Koitereen rantatörmien poikki. Maaperä on kivetöntä hiekkaa. Tieleikkauksesta, n 147,5 m korkeudelta, tien molemmin puolin löytyi runsaasti iskettyä kvartsia n 20 m matkalta. Paikalla on loivasti lounaaseen ulkoneva muodostuma, joka hahmottuu huonosti kartan korkeuskäyrissä. Vanhemmassa karttapohjassa tietä ei ole merkitty. Yksi iskos saatiin myös alemmalta hiekkamuodostumalta.

Hiienjoki 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienvaaran ampuma-alueella Vene-Saahkarin koillisrannalta olevasta vanhasta kämpästä n 0,5 km koilliseen Hiienjoen itäpuolella.
Maaperä on hiekkaa. Lounaaseen ja länteen avautuva rinne on hakattu ja laikutettu. Laikutusalueen eteläreunasta vanhan rantatörmän päältä n 149 m mpy löytyi kvartsi-iskoksia yhdestä laikusta. Välittömästi löytökohdan eteläpuolella kasvaa metsä ja ehjä kangas.

Kalatonlampi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienvaaran ampuma-alueella. Vene-Saahkari-järven ja Hiienjoen välissä on pohjois-etelä-suuntainen hiekkapohjainen laaja harjanne, joka rajautuu idässä suohon. Maaperä on hiekkaa, alue on hakattu ja pohja laikutettu. Alueen etelä- ja pohjoisosassa jo nuorta mäntyvesakkoa.
Alueella havaittiin runsaasti merkkejä kivikautisesta asutuksesta: kvartsi-iskoksia, esineitä, kappaleita, kivilaji-iskos, palaneen luun keskittymiä ja palaneita kiviä. Lisäksi asuinpaikan alueella on pyyntikuoppa. Havainnot muodostavat melko yhtenäisen peiton n 0,5 km matkalla pohjoiseteläsuunnassa, eikä erillisten muinaisjäännösten erottaminen alueelta ole mielekästä. Löytöjä on kolmelta erilliseltä korkeustasolta. Lisäksi on syytä huomata, että etelässä löytöalue rajautuu lähelle tutkimusalueen etelärajan metsää. Samoin esitetyn
asuinpaikkarajauksen koillispuolella on varttunutta metsää, joten alueelta ei ole pintahavaintoja. Todellisuudessa asuinpaikkavyöhyke voi hyvin olla esitettyä laajempi erityisesti alueen koillisosassa. Kyseessä on yksi laajimmista Koitereen altaan tunnetuista muinaisjäännösalueista.
Alueelta kerätystä palaneesta luusta tehtiin kolme radiohiiliajoitusta KM 40251:2
Mammalia (nisäkkäät) 9765-9555 CalBP (Beta 410066),KM 40251:11 Mammalia (nisäkkäät) 9550-9490 CalBP (Beta 410065) ja KM 40251:6 Mammalia (nisäkkäät) 7875-7785 CalBP (Beta 410067).
Luulajianalyysi Kristiina Mannermaa KM 40251:2 Mammalia (nisäkkkäät), Indet (tunnistamattomat), KM 40251:6 Mammalia (nisäkkäät), Mammalia (nisäkkäät, luuesineen katkelma?), Indet (tunnistamattomat), KM 40251:11 Mammalia (nisäkkäät), Indet (tunnistamattomat).
Eteläosassa, puolustusvoimien taukokopista noin 10 m etelään on pyyntikuoppa tien vieressä. Kokonaishalkaisija on noin 6 m. Vallissa ja pohjalla kaksoisprofiili.

Kalatonlampi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienvaaran ampuma-alueella. Kohde sijaitsee n 0,2 km länsiluoteeseen vesistöstä Kalatonlampi ja on vanhan rantatörmän päällä lounaaseen aukeavalla kankaalla. Maaperä on hiekkaa, metsä on hakattu ja maanpinta laikutettu.
Pääosa löydöistä on epätyypillisesti löytynyt asuinpaikan koillispuolella olevan harjanteen juurelta. Yksittäinen kaavin löytyi myös lähempää törmän reunaa n 20 m lounaaseen
keskittymästä. Asuinpaikasta n 60 m itään välissä olevan harjanteen itäpuolelta on löytynyt kohteeseen Kalatonlampi 1 kuuluvat eteläisimmät kvartsilöydöt.

Päivynniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Kontiolahden ja kypönniemen pohjoispuolella olevan niemen etelärannalla, rantavedessä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Röminniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen eteläpuolella olevan Korpilammen Röminniemessä. Korpilampi on pieni n 1 km pitkä ovaalinmuotoinen osin suoreunainen lampi. Röminniemi on luoteeseen työntyvä tyvestään soistunut niemi, jonka luoteispäässä on hietapohjainen kumpare. Kumpareen alaosissa kasvaa voimakas suopursukasvusto, yläosassa rinne on hieman kuivempaa kuusikkoa. Länsipuolella kumparetta on rinteeseen tasattu ja kaivettu pieni matala painauma. Se on halkaisijaltaan n 4 m. Raivatun alueen keskelle tehdyssä koepistossa oli likamaakerros, josta löytyi 1 pala keramiikkaa ja 2 palaa palanutta luuta. Koepiston täytti suuri kivi, joka tuli esiin n 10 cm syvyydessä. Koepiston kaivaminen lopetettiin kesken kiven takia. Kivi saattaa liittyä paikalla olleen kivikautisen asumuksen rakenteisiin.

Päivynniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla Päivynniemessä. Päivynniemen pohjoisrannalla on pieni hiekkaranta, jonka rantavedessä on iskettyä kvartsia. Tiedossa ei ole missä määrin asuinpaikkaa on säilynyt rannan yläpuolella. Epäilys on, että asuinpaikka on tuhoutunut säännöstelyssä. Yläpuolinen metsä on nuorta ehjää männikköä. Alueelle ei tehty koepistoja.
Vuoden 2021 tarkastuskäynnin yhteydessä rantahietikolla havaittiin kvartsi-iskoksia noin 30 metrin matkalla. Löydöt painottuvat rantaveteen ja -hietikolle. Ylempää ei havaittu kivikautiseen asuinpaikkaan viittaavia löytöjä.

Kortesalmi (1000026788) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Täyssinän rauhan rajamerkki.

Alinen Hietajärvi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin koillisosassa olevan Alisen Hietajärven itärannalla. Alue on lounaaseen viettävää hietamoreenia, jossa joukossa on kiviä aina ihmisenpäänkokoiseen saakka. Rinne rajautuu lounaassa soistuneeseen rantavyöhykkeeseen. Alue on hakattu ja laikutettu joitain vuosia aiemmin. Ylempänä kasvaa jo koivuvesakkoa.
Löytökohdalla laikutukset olivat vielä osin auki. Laikutusalueen alareunasta loivalta rinteeltä törmän päältä löytyi iskettyä kvartsia yhdestä laikusta. Etäisyys löytökohdalta
vesirajaan on n 25 m. Viereisissä laikuissa ei ollut näkyvillä kvartsia. Asuinpaikka-alueen rajaus on tehty löytökohdan ympärille.

Aittolahti 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Syväjärven Aittolahden koillisrannalla, jossa on ympäristöään korkeampi hiekkapohjainen osin kivinen mäki, joka rajautuu pohjoisessa ja etelässä suohon. Paikalla on jyrkkä hiekkapohjainen osin kivinen länsilounaaseen aukeava rinne, jonka päällä asuinpaikka on.
Mäen päältä kulkevalta polulta löytyi kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta. Löytökohta on esitetty pisteenä. Aluerajaus on arvio. Mäen laki on muokattu edellisen metsänuudistuksen yhteydessä, mutta urat ovat kasvaneet pitkälti umpeen. Syväjärven koillispään Aittolahden ja Juomahuuhdan välisellä alueella on runsaasti kivikautisen asutuksen jäännöksiä. Lähes jokaiselta testatulta paikalta löytyi kivikautista löytömateriaalia. Oletettavasti kivikautisten asuinpaikkojen jäännöksiä on alueella enemmänkin.
Luulajianalyysi Kristiina Mannermaa KM 40257:3 Mammalia (nisäkkäät).

Aittolahti 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Syväjärven Aittolahden pohjoisrannalla etelään työntyvässä niemessä. Niemi on melko korkea, mutta kaakkoisreunalla laskee loivemmin kohti järveä. Paikalla on ainakin yksi kivikautinen asumuksenpohja. Tämä sijaitsee niemen kaakkoisreunalla. Kyseessä on n 5 x 5 m alue, joka on tasattu rinteeseen. Alue erottuu myös kasvillisuuden muutoksena. Tasatulle alueelle tehdystä koepistosta löytyi pii- ja kvartsi-iskoksia sekä likamaata. Kaivoin koepiston n 10 cm syvyyteen, jonka jälkeen alla alkoi tuntua kiviä. Kyseessä saattaa olla rakenne tai luontainen kiveys. Piston kaivaminen
jätettiin kesken. Harjanteella on useita isohkoja kuopanteita. Pääosa lienee luontaisia, kenties tuulenkaatoja. Mahdollinen syvä asumuspainanne sijaitsee em asumuksesta n 30 m länsilounaaseen harjanteen päällä. Tätä ei tutkittu.
Aluerajaus on topografinen maksimiarvio. Em koepiston lisäksi alueelle kaivettiin vain niemen
länsireunalle pisto, tämä oli löydötön. Syväjärven koillispään Aittolahden ja Juomahuuhdan välisellä alueella on runsaasti kivikautisen asutuksen jäännöksiä. Lähes jokaiselta testatulta paikalta löytyi kivikautista löytömateriaalia. Oletettavasti kivikautisten asuinpaikkojen jäännöksiä on alueella enemmänkin. Tämä on hyvä ottaa huomioon alueen maankäyttöä suunniteltaessa.

Istunlahti 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Syväjärven Istunlahden ja Aittolahden välisen salmen pohjoisrannalla. Pohjoisranta on etelään avautuvaa hiekkapohjaista mäntykangasta, joka rajautuu idässä suohon. Rantavyöhyke on soistunut.
Kankaan eteläreunalla on rinteeseen tasattu kivikautinen asumuksen pohja.
Sen koko on n 4x4 m. Asumukseen tehtiin koepisto, josta löytyi kvartsi-iskoksia ja likamaata. Etäisyys vesirajaan on kohdalta n 17 m. Myös kankaan kaakkoisosan niemimäiseen muodostumaan tehtiin koepisto, joka oli kuitenkin löydötön. Asuinpaikka on rajattu arvioiden asumuksen ympärille.

Juomahuuhta 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; joka rajautuu etelässä ja lännessä Syväjärveen. Asuinpaikka sijaitsee Juomahuuhdan eteläkärjessä olevassa niemimäisessä muodostumassa. Asuinpaikka avautuu itäkaakosta länteen kattavaan sektoriin ja saa siten valoa koko päivän. Korkean rantaan laskevan rinteen päälle tehdystä koepistosta löytyi kvartsi-iskoksia ja palanut luu. Toinen koepisto tehtiin tasanteen koillispuolella olevan kukkulan juurelle, mutta tämä oli löydötön.
Juomahuuhdan ja Aittolahden alueelta löytyy runsaasti kivikautisia jäännöksiä ja näitä epäilemättä on maastossa edelleen löydettävissä. Tämä on hyvä ottaa huomioon alueen maankäytössä.

Juomahuuhta 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Syväjärven Juomahuuhdan lounaisrannalla. Juomahuuhta on laaja hiekkapohjainen muodostuma Syväjärven koillisosassa, epätasoista kumpuilevaa kangasta. Asuinpaikka on muodostuman lounaisreunalla nykyisen rantatörmän päällä.
Rantatörmän päällä on ympäristöään tasaisempana hahmottuva alue kooltaan n 4 x 6 m. Kummastakin pistosta tuli runsaasti löytöjä: keramiikkaa, luuta ja kvartsia. GPS-mittaus on kaakkoispuolen pistosta n 6 m vesirajasta, jossa oli erityisen runsaasti löytöjä. Toinen pisto on tästä noin 5 m luoteeseen samalla etäisyydellä vesirajasta. Runsaslöytöisemmässä koepistossa kulttuurikerros jatkui noin puolen metrin syvyyteen. Paikalla saattaa olla asumuksen jäännös, vaikka luonnostaan epätasaisella kankaalla tätä oli varmuudella hankala todeta.
Asuinpaikan rajaus on arvio. Luoteessa on suopursua kasvava notkelma johon asuinpaikka rajautunee. Kaakkoa kohti rantatasanne supistuu pois.
Palaneista majavan luista saatiin kaksi radiohiiliajoitusta 3520-3365 CalBC (Beta 410068) ja 2705-2570 CalBC (Beta 410069/Beta 411816). Niiden perusteella kohde on neoliittinen. Luulajianalyysi Kristiina Mannermaa KM 40261:4 ja 8 Castor Fiber (majava), Mammalia (nisäkkäät), Teleostei (kalat), Indet (tunnistamattomat).

Syvänperänkangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Syväjärven itärannalla. Syvänperänkangas on laaja hiekkapohjainen muodostuma. Asuinpaikka sijaitsee sen lounaisosassa. Paikalla on pieni niemimäinen etelään työntyvä harjanne. Länsirinteen yläpuoliselta harjanteelta n 16 m vesirajasta on pieni ehkä n 4 x 4 m mahdollisesti muokattu tasainen alue, johon avatusta koepistosta löytyi pii- ja kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta sekä likamaata muistuttavaa värjäytymää. Asuinpaikka rajautunee em alueen läheisyyteen, koska etelään ja lounaaseen lähemmäs vettä tehdyt koepistot olivat löydöttömiä. Kyseessä saattaa olla
asumuksenpohja.

Syvänperänkangas 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Syväjärven itärannalla Syvänperänkankaan eteläkärjessä. Hiekkapohjainen kangas muodostaa eteläkärjessään kaakkoon työntyvän harjanteen. Kvartsi-iskoksia löytyi n 60 m matkalta harjanteen päältä. Luoteispäässä kangasta on kulotettu ja pintaa paikoin kevyesti rikottu. Kahdessa kohdassa oli tullut esiin kvartsi-iskos. Merkityn alueen kaakkoispäässä on harjanteen päällä luontainen tasanne. Kulotus ei yllä alueelle ja pintakasvillisuus on ehjää. Tasanteelle tehdystä kahdesta koepistosta löytyi kummastakin kvartsi-iskoksia.

Hoikka 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Syväjärven eteläpuolella Hoikka-nimisen järven rannalla. Hoikan pohjoispäässä itärannalla on lounaaseen laskeva rinne. Noin 187 metrin korkeudessa on luoteis-kaakkosuuntainen tasanne, pituudeltaan n 30 metriä. Tasanteen kaakkoisosassa olevasta tuulenkaadosta löytyi kvartsi-iskoksia, palanutta luuta ja kuumuuden rapauttamia kiviä. Tuulenkaato on n 15 m päässä vesirajasta. Asuinpaikka rajautunee em tasanteelle. Aluerajaus on arvio.

Repolansuo 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Syväjärven koillispuolella olevan Saarilammen ja Hietajoen välistä n 50 m joen eteläpuolella. Alue on hakattua ja laikutettua täysin kivetöntä loivasti koilliseen viettävää hiekkamaata. Hiekkamuodostuma on Syväjärvelle asti ulottuvan Juomahuuhdan koillisreunaa. Juomahuuhdan ja siihen kiinteästi liittyvien muodostumien eteläreunalla Syväjärvellä on useita kivikautisia asuinpaikkoja.
Hakatun ja laikutetun alueen koillisreunasta metsänrajasta löytyi neljästä viereisestä laikusta kvartsiiskoksia ja kaksi tulessa rapautunutta kiveä. Löytöalueen kokonaislaajuus on n 2 x 2 m. Alueella on hyvät havaintomahdollisuudet, mutta lähistön laikuissa ei näkynyt löytöjä laajemmalla. Löytöjen pohjoispuolelta alkaa ehjä mäntymetsä, joka laskee suolle ja lopulta n 50 m päässä olevalle joelle. Historiallisen ajan metsätyökämpän uuni on löytökohdalta n 30 m luoteeseen. Kyseessä on todennäköisesti pienehkö jokivarressa sijainnut kivikautinen leiripaikka. Paikalla ei ole rantatörmää tai muuta vastaavaa
muodostumaa, josta voisi päätellä asuinpaikan sijaitsevan kyseisellä kohdalla.

Ylinen Aittojärvi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin koillisosassa rajavyöhykkeellä Ylisen Aittojärven koillispäässä n 150 m päässä Venäjän vastaiselta rajalta. Järven itäreunaa kulkee lähes pohjois-eteläsuuntainen harju. Asuinpaikka on harjun ja järven väliin jäävällä tasaisella hiekkamuodostumalla vanhan rantatörmän päällä. Kivikaudella paikka on sijainnut lounaaseen avautuvan lahdelman rannalla. Fossiloitunut rantatörmä vaikuttaa kuitenkin melko nuorelta ja ilmeisesti Aittojärven pinta on asettunut nykyiselle tasolleen vasta melko hiljattain, mahdollisesti uittoon liittyvien vedenpinnanmuutosten yhteydessä.
Löytöinä paikaltaan saatiin iskettyä kvartsia. Kaikki löydöt ovat tuulenkaadosta n 16 m rantatörmästä sisämaahan. Aluerajaus on topografiaan perustuva arvio.

Ylinen Aittojärvi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin koillisosassa rajavyöhykkeellä Ylisen ja Alisen Aittojärven välisen joen pohjoisrannalla. Kohteessa on hiekkapohjainen etelään avautuva joen törmä, jonka päällä viettävä rinne. Kasvillisuus suopursua, kangasmetsää.Ylisestä Aittojärvestä laskevan kosken alapuolella on suvanto, jonka kohdalla asuinpaikka on.
Erodoituneesta jokitörmästä valui palaneita kiviä (2 kpl). Seulottaessa paikalta löytyi
kvartsi-iskos. Törmän päälle avatuista koepistosta kahdesta löytyi kummastakin kvartsi-iskos. Lisäksi toisessa koepistossa tuli vastaan tiheä kiveys n 15 cm syvyydessä. Lapiotunnustelujen perusteella ympärillä ei ole luontaista kivikkoa, joten kyseessä lienee kivetty liesi tai muu rakenne. Piston kaivaminen jätettiin kesken rakenteen säästämiseksi.

Alinen Aittojärvi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin koillisosassa rajavyöhykkeellä Alisen Aittojärven luoteispäässä. Venäjän raja kulkee kohdalta n 150 m päässä. Järven länsirantaa kulkee harju. Asuinpaikka on harjun ja järven väliin jäävällä hiekkapohjaisella mäntykankaalla muinaisrannan päällä. Muinaisrantamuodostuma vaikuttaa vanhalta, kenties järven pinta on laskenut jo kivikaudella.
Rantatörmän päälle tehtiin kolme koepistoa n 6-10 metrin välein, joista kahdesta löytyi iskettyä kvartsia. Etäisyys vesirajaan on löytökohdalta n 25 m ja harjuun n 16 m. Aluerajaus on tehty harjun ja muinaisrannan väliin topografisin perustein.

Alinen Aittojärvi 4 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin koillisosassa Alisen Aittojärven etelärannalla. Aittojärven etelärantaa kulkee harju. Asuinpaikka on harjusta erkanevassa koilliseen laskevassa niemessä. Paikan topografia on monimuotoinen. Itäreunaltaan niemi on suota. Lähellä rantaa kulkee muinaisrantatörmä ja siihen liittyvä rantavalli. Rannan yläpuolella alue on hahmotonta tiheästi kumpuilevaa järveen viettävää paikoin kosteaakin kangasta.
Muinaisniemen koillisreunalla rantavallin sisäpuolella on muuta kangasta tasaisempi
ehkä muutaman kymmenen neliömetrin kokoinen alue. Toisesta paikalle tehdystä koepistosta löytyi iskettyä kvartsia ja palanutta luuta. Koepiston maaperä on pinnasta pienikivistä moreenia ja syvemmällä nyrkinkokoista mukulaa muun sedimentin joukossa. Puusto paikalla on mäntyä ja koivua. Nykyinen vesiraja on n 13 m päässä löytökohdalta.

Alinen Aittojärvi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin koillisosassa rajavyöhykkeellä Alisen Aittojärven lasku-uoman itäpuolella. Paikka on pohjoiseen viettävää hiekkapohjaista varttunutta mäntyä kasvavaa kangasta. Rannan lähellä on matala muinaisranta, jonka päällä asuinpaikka on.
Paikalle tehtiin kaksi koepistoa, joista kummastakin tuli runsaasti löytöjä. Itäisempi pisto (löytöluettelossa koepisto A) tehtiin kodanpohjan varmistamiseksi. Rakenne on pyöreä matala painanne, jonka halkaisija vallilta vallille on n 4 m. Painanteesta tuli heti turpeen alta runsaasti palanutta luuta ja kvartsia tummanruskeasta likamaasta. Koepistoa ei kaivettu pintaa syvemmälle runsaan löytömäärän vuoksi. Toinen löydöllinen pisto (koepisto B) on tästä n 6 m länteen.
Alue on paikoin kumpuilevaa kangasta. Idemmäs rajavartioiden polku-uralle kaivettiin painaumaan kolmas pisto, joka oli löydötön. Kyseessä lienee luontainen painauma. Idempänä Perttiaholle nousevan rinteen juurella on pieni luontainen tasanne, jolle tehdystä koepistosta löytyi myös iskos (koepisto C). Tasanteen ja edellä kuvatun asuinpaikan pääalueen välillä on matalampi kosteikko.

Jorhonjärvi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Harkkojärven ja Hattujärven välissä olevan pienehkön Jorhonjärven rannalla. Jorhonjärvi on n 1,1 km pitkä pohjoisluode-eteläkaakko-suuntainen järvi, josta on jokiyhteys sekä Harkkojärveen lännessä että Hattujärveen idässä. Järven rannat ovat osin soistuneet ja paikoin asutukselle suotuisten sedimuodostumien reunustamia.
Kivikautinen asuinpaikka Jorhonjärvi 1 sijaitsee järven itärannalla länteen työntyvän niemen luoteisosassa. Kyseessä on hiekkamoreenipohjainen mäntyä kasvava kuiva rinne.
Rantatörmän päällä on moderni leiripaikka, jonka tulisijan paljastamasta hiekasta löytyi kivilaji-iskos. Tulisijan viereen avatusta koepistoista löytyi lisäksi iskettyä kvartsia ja kivilaji-iskos. Paikalla on myös pieni matala pitkulainen painauma, jossa on ympärillä matalat vallit. Kooltaan tämä on vallilta vallille mitattuna vain n 2,5 x 1,5 m. Painauman alapäähän avatusta koepistosta löytyi myös kvartsia. Kyseessä saattaa olla kivikautinen rakenne. Samaa painaumaa ovat hyödyntäneet nykyiset leiriytyjät pressulaavun sijana. Viereisellä
niemellä on kivikautinen asumuspainanne, ks kohde Jorhonjärvi 3.

Jorhonjärvi 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Harkkojärven ja Hattujärven välissä olevan pienehkön Jorhonjärven rannalla. Jorhonjärvi on n 1,1 km pitkä pohjoisluode-eteläkaakko-suuntainen järvi, josta on jokiyhteys sekä Harkkojärveen lännessä että Hattujärveen idässä. Järven rannat ovat osin soistuneet ja paikoin asutukselle suotuisten sedimenttimuodostumien reunustamia.
Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee järven itärannalla länteen työntyvän niemen eteläosassa.
Kyseessä on etelälounaaseen laskeva kosteahko sekametsää kasvava loiva rinne, joka yläosastaan on tasainen. Rinteen tasaisella osalla n 20 m päässä vesirajasta on kivikautinen asumuspainanne.
Rakennus on ollut suorakulmainen. Nykyisen kuopan koko on n 5 x 3,5 m. Kuopan ympärillä on selvät vallit. Syvyyttä painanteella on n 0,4 m. Kuopan keskiosa on hiukan seinälinjojen kohtaa korkeammalla.
Rakennuksen pitkä sivu on suunnattu kohti rantaa. Painanne näkyy myös käytössä olevassa
laserkeilausaineistossa. Painanteen sisälle kaakkoispäähän avattiin yksi koepisto, josta tuli likamaata, kvartsikaavin, iskettyä kvartsia ja palanutta luuta.

Jorhonjärvi 4 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Harkkojärven ja Hattujärven välissä olevan pienehkön Jorhonjärven rannalla. Jorhonjärvi on n 1,1 km pitkä pohjoisluode-eteläkaakko-suuntainen järvi, josta on jokiyhteys sekä Harkkojärveen lännessä että Hattujärveen idässä. Järven rannat ovat osin soistuneet ja paikoin asutukselle suotuisten sedimenttimuodostumien reunustamia.
Kivikautinen asuinpaikka Jorhonjärvi 4 sijaitsee järven kaakkoisosassa. Rantaan ulottuvan
hiekkamoreeniharjanteen luoteispäässä on pieni luontainen tasanne, kooltaan n 20 x 20 m, jolle tehdyistä koepistoista löytyi iskettyä kvartsia. Paikka on kosteahkoa kangasta. Alue rajautuu pohjoispuolella suohon.

Suvispää (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Hattujärven eteläosassa. Suvispään länsirantaa kulkee matala hiekkaharjanne. Kasvillisuus on matalaa varpua ja mäntymetsää. Harjanteen keskivaiheilla on erityisen hienosti säilynyt kivikautinen asumuspainanne.
Painanne on muodoltaan suorakaide ja kooltaan n 6 x 4 m. Pitkä sivu on rannansuuntaisesti. Painanteen ympärillä on matalat vallit. Asumuksen pohjois- ja eteläpäässä lyhyillä sivuilla erottuu vallissa oviaukko ja oviaukon edessä matala pyöreähkö painanne. Mahdollisesti näissä on sijainnut jonkinlainen eteisrakenne. Asumuksen varmistamiseksi painanteen sisälle pohjoispäähän tehtiin pieni koepisto, josta tuli 2 kpl palanutta luuta.
Kohteen rajaus on tehty arviolta asumuksen ympärille topografisin perustein. Asuinpaikka-alue saattaa ulottua laajemmallekin harjanteella. Harjanteen kaakkoiskärkeen vanhojen hiekkakuoppien lähelle tehtiin muutama koepisto, mutta nämä olivat löydöttömiä.

Hattujärvi Paskopohja (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Hattujärven Paskopohjan koillisosassa. Paikka on n 100 m leveän lahden suulla itärannalla. Rannan suuntaisesti kulkevan hiekkaharjanteen luoteispäässä on luontainen tasanne, johon tehdystä koepistosta löytyi kvartsi-iskoksia. Toinen koepisto tehtiin kymmenkunta metriä etelämpänä olevaan pieneen painaumaan, mutta tämä oli löydötön. Asuinpaikka avautuu länteen. Paikka on kuivaa mäntyvaltaista kangasta. Harjanteen pohjois- ja itäpuolella on suota.

Sivakkolahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Hattujärven Sivakkolahden pohjoisrannalla olevassa pienessä niemessä. Niemi muodostuu itä-länsisuuntaisesta moreeniharjanteesta, joka on soistuman avulla kiinni mantereessa.
Niemen itäpäässä on pieni kooltaan mitätön tasanne, jolle tehdystä koepistosta tuli kaksi pientä kvartsi-iskosta. Lisäksi koepisto osui punamultalaikun tai voimakkaasti punertuneen palomaalaikun eli kivettömän tulisijan reunaan. Paikalle avattiin toinenkin koepisto, joka oli löydötön. Kyseessä lieneekivikautinen leiripaikka. Kooltaan se ei voi olla kymmentä tai kahtakymmentä neliömetriä suurempi.

Alinen Hietajärvi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Alinen Hietajärvi sijaitsee Ilomantsin koillisosassa lähellä rajavyöhykettä. Järven itärannalla on hiekkamoreenipohjainen mäntykangas, joka laskee länteen. Paikalle tehdyistä koepistoista kahdesta, jotka sijaitsivat n 3 m päässä toisistaan, löytyi palanutta kvartsia, kvartsi-iskos sekä likamaalta vaikuttavaa ruskeaa maata. Sijainti niemimäisessä nokassa on topografisesti tyypillinen kivikautiselle asuinpaikalle.

Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Syväjärvellä Istunlahden ja Aittolahden välisessä salmessa sen itärannalla. Paikalla on soiden ympäröimä niemennokkamainen lounaaseen työntyvä hiekasta ja hiekan seassa olevasta pikkukivestä koostuva kumpare. Muodostuman päälle tasaisimmalle alueelle tehdystä koepistosta tuli kvartsi-iskoksia. Topografian perusteella kyseessä on pienialainen leiripaikka. Juomahuuhdan ja Aittolahden välinen alue on ollut kivikaudella suosittua asuinpaikka-aluetta ja useimmilta testatuilta paikoilta löytyi merkkejä kivikaudesta.

Virmajärvi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin itäkolkassa Virmajärven luoteispäässä. Paikalla on koilliseen työntyvä mäenkumpare, joka kasvaa suopursua. Mäen kaakkoisreunalle tehdyistä koepistoista löytyi kolme kvartsi-iskosta. Lähistölle tehtiin kolme muuta pistoa, jotka olivat löydöttömiä. Löytökohdalla on rinteessä tasaisempi alue, joka saattaa olla ihmiskäden tekosia, so. mahdollinen kivikautinen asumuksenpohja. Tätä on kuitenkin hankala sanoa varmaksi, sillä alueen luontainen mikrotopografia on tuhoutunut ja alue on täynnä kumpareita ja kuoppia. Tämä lienee seurausta alueella tapahtuneista myrskyistä. Seuraukset
näkyvät myös koepistojen leikkauksissa, joissa luontaiset kerrokset ovat sekoittuneet syvälle.

Paksuniemi (1000026841) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikka sijaitsee Ilomantsin Hattujärven Laajalahden luoteispuolella Paksuniemen lounaaseen avautuvalla rannalla. Alue on mäntyä ja kuusta kasvavaa hiekkamoreenipohjaista kangasta. Kohdalta löytyi erodoituneesta rantatörmästä yksi kvartsi-iskos. Paikalle ei kaivettu koepistoja, mutta rantatörmän päältä on todennäköinen kivikautinen asuinpaikka.

Istunlahti 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Syväjärven Istunlahden pohjoisrannalla lounaaseen työntyvässä niemessä. Niemen lounaisosa muodostuu hiekkaisesta kumpareesta. Paikka kasvaa pitkälti suopursua. Lounaisreunan kuivemmalle alueelle tehdystä koepistosta löytyi kvartsikaavin. Löytökohta on n 3 m vesirajasta törmän päällä. Topografisin perustein kyseessä lienee pieni leiri/työskentelypaikka kivikaudelta, joka liittyy laajeempaan Juomahuuhdan ja Aittolahden väliseen kivikausikeskittymään.
Kivikautisia jäännöksiä löytyi em alueelta lähes kaikista testatuissa paikoista ja näitä on epäilemättä maastossa vielä lisääkin löydettävissä.

Hiienvaara 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kohde sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienvaaran ampuma-alueella Hiienvaaran ja Vene-Saahkarin puolivälissä luoteeseen pistävän metsäautotien varrella. Kyseessä on tasainen kangas ja sen etelääkaakkon suuntautunut niemimäinen muodostuma, jossa pyyntikuoppa sijaitsee.
Rakenteen kokonaishalkaisija matalien vallien ulkoreunoilta laskien on noin 8 m. Varsinaisen kuopan halkaisija on noin 2,5 m ja syvyys noin 0,4 m. Kuopan valliin kairattiin lapiolla pisto, jossa havaittiin kaksoismaannos.

Hiienjoki 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuoppa sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienjoen varressa Hopealammin varaustuvalta 420 m itäkoilliseen. Kohdalla Hiienjoen meanderi työntyy etelään. Pyyntikuoppa sijaitsee joen etelärannalla olevalla tasanteella n 5 m päässä jokitörmästä.
Rakenteen kokonaishalkaisija mataline valleineen on n 6 metriä. Varsinaisen kuopan halkaisija on n 2 metriä. Valliin tehdyn koepiston profiilisissa on nähtävissä selvä kaksoismaannos.

Matalajärvi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuopat (3 kpl) sijaitsevat Ilomantsin koillisosassa rajavyöhykkeellä Matalajärven eteläpäässä. Matalajajärven ja Valkeajärven väliin jää hiekkapohjainen mäntykangas, joka rajautuu lännessä suohon ja pohjoisessa Matalajärveen ja suohon. Alueen länsireunassa kulkee matala pohjoisluode-eteläkaakko - suuntainen harjanne. Harjanteella on kaksi kuoppaa. Kolmas kuoppa sijaitsee harjanteen koillispuolella Matalajärven rantaa seuraavan rajavartioiden polun vieressä.
Kuoppien rakenne: kokonaishalkaisija kuoppaa ympäröivien vallien kanssa on n 5-6 m. Varsinaisen kuopan halkaisija on n 2 m ja syvyys puolisen metriä. Koillisessa polun varressa sijaitsevan kuopan valliin tehtiin koepisto kerrosten selvittämiseksi. Pistossa oli kaksoispodsoli. Valliin muodostunut uusi huuhtoutumiskerros oli paksuudeltaan jo n 5 cm.

Ylinen Hietajärvi (Työ- ja valmistuspaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin koillisosassa Ylisen Hietajärven eteläpuolella. Paikalla on hiekkapohjainen mäntykangas, jonka läpi kulkee rajavyöhykettä seuraava tie. Pyyntikuopat (neljä kpl) sijaitsevat tien molemmin puolin pienen mäenharjanteen päällä ja rinteillä.
Pohjoisin kuoppa on tien pohjoispuolella tien vieressä, loput kolme eteläpuolella.
Pohjoisimman kuopan valliin tehtiin koepisto, jossa oli kaksoispodsoli. Eteläisimmän yhteydestä löytyi kvartsi-iskoksia rikkoutuneesta maanpinnasta. Tien vieressä sen pohjoispuolella pyyntikuopista parikymmentä metriä itään on yksittäinen kuoppa, joka on pyyntikuoppia selvästi nuorempi.

Syvänperänkangas 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Syväjärven itärannalla Syvänperänkankaan eteläosassa. Ympäristö on kumpuilevaa kosteaa kangasmaastoa, joka kasvaa suopursua ja varttunutta mäntyä. Paikka on laajan kankaan eteläisin osa, joka rajautuu idässä ja pohjoisessa suohon ja etelässä järveen. Paikalla on kaksi pyyntikuoppaa kumpuilevalla kankaalla. Rakenteiden laajuus on n 4 m ja syvyyttä n 0,5 m. Läntiseen kuopan valliin tehtiin koepisto. Vallissa on
kaksoismaannos. Turpeen alla nuorempi huuhtoutumiskerros on paksuudeltaan n 3 cm. Tämän alla on yläosastaan rikastunutta hiekkaa n 20 cm, jonka alla alkuperäinen huuhtoutumiskerros. Alkuperäinen turve on jo hävinnyt.

Majalampi (1000026852) (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin koillisosassa rajavyöhykkeellä Majalampi-nimisen vesistön pohjoisrannalla. Majalampi on pieni n 200 pitkä lampi, joka kuuluu kolmen lammen ketjuun. Lampien koillisreunaa reunustaa harju. Majalammen koillispuolella harjun ja lammen väliin jää kumpuileva kangas. Aivan lammen rantaa seuraa kapea harjanne. Pyyntikuopat (2 kpl) sijaitsevat harjanteen alla sen pohjoisreunalla.
Läntinen pyyntikuoppa on suurempi. Kuopassa on hyödynnetty harjanteeen rinnettä ja luontaista suppamaista notkelmaa. Kuoppa muistuttaa ensinäkemältä luontaista suppamaista painaumaa, mutta on ihmisen kädenjälkeä. Varsinaisen kuopan halkaisija on n 2,5 a syvyys n 0,5 m. Itäisempi Majalammen pyyntikuoppa sijaitsee em kuopasta n 20 metrin itäkaakkoon. Se vaikuttaa vaatimattomammalta, koska lammen puolella olevan harjanne on matalampi. Halkaisija on noin 2,5 m ja syvyyttä on n 0,5 m.
Kumpaankin kuoppaan tehtiin koepisto valliin. Läntisessä kuopassa on hyvin erottuva
kaksoispodsoli. Alkuperäisen podsolin päällä on n 35 cm täytehiekkaa. Alkuperäinen turve on jo kadonnut. Itäisessä kuopassa alempi alkuperäinen podsoli on osin haipumassa pois vallin täytemaan ohuuden takia. Alkuperäinen podsoli näkyy kuitenkin edelleen haaleana sekä huuhtoutumis- että rikastumiskerroksen osalta. Vallin täytemaahan on muodostunut uusi selvä huuhtoutumiskerros.

Harjusärkkä 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koitereen lounaispuolella 0,75 km Valkealammit-nimisen vesistön pohjoispuolella. Luode-kaakko-suuntaisen Harjusärkän luoteispäässä olevan rinteen tasanteella on kaksi hiilimiilua (pystymiiluja), jotka erottuvat maastossa pyöreinä matalina kumpuina, joiden reunat ovat keskiosaa korkeammalla. Miilujen halkaisija on n 17 m. Ympärillä on kuoppien muodostama kehä.

Harjusärkkä 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koitereen lounaispuolella teiden 5200 ja 15750 risteyksestä 0,2 km luoteeseen. Maasto on hietapohjaista rehevää sekametsää, Harjusärkkään liittyvää hahmotonta kangasta. Paikalla on miilualue, joka erottuu ympäröivästä maastosta dyynimäisenä alueena. Maastossa on kuoppia, jotka liittyvät miiluihin, ja selviä kumpareita, mutta yksittäisten miilujen rajat eivät ole selvästi hahmottuvia. Mahdollisesti paikkaa on
käytetty useita kertoja, ja tämä on sotkenut miilujen rakenteita. Tuulenkaadoissa näkyy paksuja hiilikerroksia.

Valkealampi (1000026860) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koitereen lounaispuolella Valkealammen koillispäässä. Paikalla kulkevan tien t-risteyksen ympäröivillä mäenrinteillä suon yläpuolella on 6 hiilimiilua. Maaperä on hiekkapohjaista ja puusto sekametsää. Miiluista 3 sijaitsee risteyksen eteläpuolella tien ja suon välissä ja loput tien pohjoispuolisen mäen rinteellä.
Miilut ovat muodoltaan pyöreitä. Halkaisija vaihtelee 7-12 m välillä. Rakenteissa on
selvä rajaava rengasmainen valli, joissain myös ympärillä kuoppia kuten miiluissa tavallisesti.
Rengasvallin paksuus on 3-4 metriä. Vallin korkeus on 1-1,2 m. Vallin sisäpuolinen osa on tasainen ja arviolta ympäröivän maanpinnan tasolla. Koillisin rakenne poikkeaa muista kumpuilevine pintoineen. Samainen rakenne on myös osin tien vaurioittama.
Tien eteläpuolella tienristeyksessä olevaan rakenteeseen tehty koepisto paljasti pinnan alla noin 0,4 m noki- ja hiilimaakerroksen (valokuva). Rakenteiden pohja lienee siis alun perin kaivettu selvästi ympäröivää maanpintaa alemmas. Alueen miiluissa, joissa tuulenkaato on repinyt auki kerroksia, on havaittavissa hiekkaan valuneen pien muodostamia asfalttipaakkuja. Samanlaisia havaintoja tehtiin myös muissa Ilomantsin vastaavissa kohteissa.

Päivynhiekka (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koitereen itärannalla olevalta Päivynhiekalta 400 metriä itään. Paikka on tasainen hiekkapohjainen mäntykangas notkelmassa tien vieressä tienmutkan lounaispuolella. Paikalla on neljä kumputyyppistä hiilimiilua. Miilujen halkaisijat ovat 13-15 m ja näiden ympärillä on tyypille ominaiset kuoppien muodostamat kehät. Miilun ympärillä on 7-9 kpl kuoppia. Kuopat ovat poikkeuksellisen suuria. Syvyydeltään ne ovat n 1,5 m. Tien vieressä olevaan miiluun tehtiin koepisto, jossa oli n 0,5 m paksu nokimaakerros.

Syvänjärvenkangas (1000026863) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rännityyppinen tervahauta sijaitsee Ilomantsin Syväjärvestä lounaaseen olevan Lakonjärven itärannalla. Syvänjärvenkangas on laaja hiekkamoreenimuodostuma, jonka länsireunalla on luode-kaakko-suuntainen soistuma. Tervaränni sijaitsee soistuman itäpäässä. Rakenne on kokonaispituudeltaan n 7 m ja leveydeltään vallit mukaan lukien n 4 m. Syvyyttä rännillä on puolisen metriä. Alaosassa on erillinen tervanlaskukuoppa.

Alinen Aittojärvi 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Ilomantsin koillisosassa rajavyöhykkeellä Alisen Aittojärven etelärannalla, etelään laskevalla harjurinteellä kangasmetsässä, Riihilampien ja järven välissä kulkevalla harjulla polun vieressä. Poikkeuksena Ilomantsin normaaleilla kotitarvehaudoille kyseessä ei ole tervaränni, vaan pikemminkin pyöreän halssillisen haudan
miniversio. Varsinaisen haudan halkaisija vallilta vallille on n 3 m. Yhdessä tervanlaskukuopan kanssa pituutta on n 4 m.

Jorhonjärvi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Ilomantsin Harkkojärven ja Hattujärven välissä olevan pienehkön Jorhonjärven rannalla. Jorhonjärvi on n 1,1 km pitkä pohjoisluode-eteläkaakko-suuntainen järvi, josta on jokiyhteys sekä Harkkojärveen lännessä että Hattujärveen idässä. Järven rannat ovat osin soistuneet ja paikoin sedimenttimuodostumien reunustamia.
Rännityyppinen tervahauta Jorhonjärvi 2 sijaitsee järven itärannalla länteen työntyvässä niemessä n 7 m vesirajasta. Paikka on lounaaseen viettävää kosteahkoa kangasmetsää. Kasvillisuus ympärillä on mäntyä, koivua ja nuorta kuusta. Rännin pituus on n 4 m ja leveys 0,7 m. Syvyyttä on n 0,4 m. Ränni on kaksiosainen ja koostuu varsinaisesta rännistä, jonka pituus on n 3 m, ja alarinteen puolella olevasta matalasta keruukuopasta, joka on halkaisijaltaan n 0,5 m.

Pörtsämönlahti 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Ilomantsin Hattujärven Pörtsämönlahden etelärannalla. Paikalla on pieni niemimäinen ulkonema, jossa on ränni-tyyppinen tervahauta. Kasvillisuus paikalla on mäntyvaltaista metsää.
Tervaränni on pohjoiseen laskevassa rinteessä n 10 m vesirajasta. Sen pituus on n 4 m ja leveys n 1 m. Rännin alapäässä erottuu tervankeruukuoppa. Lähellä venepaikkaa on rinteessä kaksi yksinäistä kuoppaa halkaisijaltaan n 1 m, jotka saattavat liittyä tervaränniin. Paikalla on myös veneilijöiden tavara/verkkovajoja, joihin kuopat saattavat liittyä.

Pörtsämönlahti 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Ilomantsin Hattujärven Pörtsämönlahden itärannalla. Alue on hiekkamoreenipohjaista ehjää mäntymetsää kasvavaa kangasta. Metsätien ja rannan välissä länsiluoteeseen avautuvalla rinteellä on rännityyppinen tervahauta. Rännin pituus on n 5 m ja leveys 1 m. Rakenteen alapää yltää lähes vesirajaan.

Kokkokangas 5 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Hattuvaarasta Itäpisteelle johtavan tien varressa Kokkokankaan itäreunalla. Alue on pohjoiseen laskevaa hiekkapohjaista kangasta, joka kasvaa pääasiassa mäntymetsää ja osin nuorempaa koivua ja koivuvesaa. Pääosa alueesta jää Itäpisteelle vievän tien ja tästä luoteeseen erkanevan metsäautotien väliin. Alue ulottuu kuitenkin myös Itäpisteelle vievän tien eteläpuolelle.
Kohde on monimuotoinen. Se muodostuu hiilimiiluista, jotka ovat tyypiltään pystymiiluja, tervahaudasta, sekä rakenteista, jotka ilmeisesti edustavat purettuja hiilimiiluja sekä pienemmistä hiilikasoista, jotka saattavat olla osittaisia vanhoja miiluja. Lisäksi paikalla on neliskulmainen kaivo, jonka reunat on tuettu pystypuilla. Alueella tapahtuneet tuulenkaadot ovat monin paikoin paljastaneet rakenteista paksuja hiili- ja nokikerroksia. Lisäksi alueen rakenteista on paljastunut pien / tervan ja hiekan muodostamaa kovettunutta "asfalttia".
Alueella on yhteensä 14 erillistä selvää hiilimiilurakennetta, 1 tervahauta ja kaivo. Lisäksi alueella on useita varsinaisia miilurakenteita pienempiä hiilikumpuja.

Kiukoinen 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilualue sijaitsee Hattuvaarasta n 2,9 km itäkaakkoon Itäpisteelle vievän tien varressa tien pohjoispuolella. Alue on itäkaakkoon laskevaa moreeniharjannetta. Puusto on mäntyvaltaista sekametsää. Koillis- ja itäpuolella on suota.
Paikalla on kuusi hiilimiilua. Miilut ovat pystymiilutyyppiä. Näiden halkaisija on n 12-16 m. Lisäksi paikalla on miiluista erillään viisi suorakaiteenmuotoista kuoppaa, kooltaan n 2,5 x 1 m. Puustossa näkyvän rajan perusteella läntisin kuopista on yksityismaalla.
Lisäksi alueen keskellä on nuorempi n 15 m halkaisijaltaan oleva korkea sorakumpu, joka on
kasvillisuuden peittämä. Tämä lienee tiesoraa.

Lipsunpuro (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilualue sijaitsee Ilajanjokeen lännestä laskevan Lipsunpuron pohjoispuolella tien varressa n 140 m länteen Ilajanjoesta. Alue on hiekkamoreenipohjaista itään suolle laskevaa sekametsää kasvavaa kangasta.
Paikalla on 13 hiilimiilua sekä erillistä kuoppajäännöstä. Miilut ovat pystymiilutyyppiä. Tien eteläpuolella on 4 miilua ja tien pohjoispuolella 9 kpl. Suurimpien miilujen kokonaishalkaisija ympäröivän kuoppakehän kanssa on n 22 m.

Vatasenkangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Vatasenkangas sijaitsee Ilajanjärvestä 3,7 km länteen Suhansuon kaakkoispuolella. Vatasenkangas on luode-kaakko-suuntainen hiekkamoreeniharjanne, joka kasvaa männikköä. Hiilimiilualue sijaitsee kankaan itäreunalla. Miilualueen lounaisreunaan on rakennettu tuore metsäautotie.
Paikalla on viisi selvää miilua sekä näihin liittyviä pienempiä hiilikumpuja ja vallimainen rakenne, mahdollinen miilun reuna. Laajin miiluista on laajuudeltaan n 22 m.

Vatasenvaara (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Vatasenvaara sijaitsee 4,5 km länteen Ilajanjärveltä Suhansuon kaakkoispuolella. Vatasenvaara on luodekaakko-suuntainen harjanne, jonka kaakkoispäässä suon reunassa on miilualue. Alueen itälaitaa kulkee metsäautotie. Miilualue on hakattu ja monin paikoin hiiltä pursuaa rikkoutuneen turpeen alta ja tuulenkaadoista.
Alueelta mitattiin yhteensä 14 pystymiilua ja erillistä hiilikumpua. Paikoin yksittäisten miilujen erottaminen on hankalaa, koska nämä ovat kiinni toisissaan ja mahdollisesti osittain toistensa päällä. Miiluja pienemmät hiilikummut ovat tavallisia Ilomantsin miilualueilla. Nämä saattavat olla osittain purettujen miilujen jäännöksiä.

Lahnajärvi 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Tuntematon ajoitus; Kohde sijaitsee Ilomantsin itäkolkassa Lahnajärven Kivikkoniemen tyvessä lounaaseen viettävällä rinteellä. Paikka on mäntyä kasvavaa hiekkamoreenipohjaista kangasta. Kohdalla on rännityyppinen tervahauta rinnettä vasten. Rakenteen pituus on n 5 m ja leveys n 0,8 m. Rakenne on kaksiosainen. Varsinaisen rännin lisäksi alaosassa on pyörä tervankeruukuoppa.

Kontiolampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin itäosassa Sysmäjärven pohjoispuolella olevan Kontiolammen pohjoispuolisella kankaalla. Alue on monimuotoista moreenipohjaista mäntykangasta. Autotien länsipuolella on hiilimiilualue. Paikalla on kaksi hiilimiilua ja näihin liittyviä hiilikasoja, jotka lienevät varastoja tai jätekasoja. Miilujen koko on n 13-14 m.

Pukinsärkät (Työ- ja valmistuspaikat)
Tuntematon ajoitus; Pukinsärkät niminen kangas sijaitsee Ilomantsin itäosassa Sysmäjärven pohjoispuolella Kivijärveltä n 1,3 km pohjoiseen. Kankaan länteen laskevalla rinteellä suon yläpuolella on neljä hiilimiilua. Miilut edustavat vallillista pystymiilutyyppiä. Niiden halkaisija on n 10-11 m. Vallin korkeus miilun sisältä mitattuna on n 1 m.

Pitkäkoski (1000026885) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kunnan koillisosassa Haapajoen pohjoisrannalla Pitkäkosken kohdalla. Jyrkän rinteen alaosassa tasaisella on viisi kivistä ladottua latomusta. Rakenteissa on pystysuorat seinät ja korkeutta 4-7 kivikertaa. Latomusten maksimikorkeus on n 1 m. Pisin röykkiöistä on n 5 m pitkä. Latomusten funktio on tuntematon.

Syväjärvi Aittolahti (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Syväjärven Aittolahden pohjoispuolella olevassa niemessä. Etelälounaaseen työntyvän niemen länsirannalla on n 1,5 x 1,5 x 0,8 m laajuinen maanpinnalle tehty kauttaaltaan sammaloitunut kiviladelma. Rakenteen funktio on tuntematon. Täysin vastaava kivirakenne on myös 0,2 km luoteeseen Istunlahden pohjoisrannalla.
Kokonsa ja muotonsa puolesta kyseessä voisi olla historiallisen ajan metsäsaunan kiuas, mutta paikalla ei ole minkäänlaisia seinälinjoja, eikä maahan kaivettua asumuksenpohjaa kuten metsäsaunoissa on tavallista. Lisäksi kohta on varsin lähellä vesirajaa hieman viettävällä alustalla, eikä vaikuta parhaalta kohdalta asumukselle. Kyseessä voisi olla myös jonkinlainen rajamerkki. Nykyrajoja paikalla ei ole, eikä näitä näy myöskään vuoden 1972 peruskartassa. Ajoitusarvaukseni on, että kiviladelma liittyy alueen historialliseen käyttöön kenties jo ennen 1900-lukua.

Istunlahti 1 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Syväjärven Istunlahden koillisrannalla matalassa etelään työntyvässä niemessä. Niemen kaakkoisreunalla hiekkapohjalla on kivistä ladottu täysin sammaloitunut kooltaan n 1,5 x 1,5 x 0,8 m oleva röykkiö. Vastaava rakenne on 0,2 km kaakkoon kohteessa Aittolahti 3.
Rakenteen funktio on tuntematon. Kyseessä voisi olla kiuas, mutta ympärillä ei ole seinälinjoja, eikä maahan kaivettua asumuksenpohjaa, kuten tavallisesti metsäsaunojen kohdalla. Myös rajamerkki voisi tulla kyseeseen, mutta nykyrajoja paikalla ei ole, eikä näitä ole myöskään vuoden 1972 kartassa.
Rakenteen vieressä on sammaloitunut turvepaakku, jota kairattaessa ei kuitenkaan paljastanut mitään erityistä. Turpeen alta hiekkamaasta löytyi kuitenkin yksi kvartsi-iskos ja likamaalta vaikuttavaa maata. Kiviladelman lisäksi paikalla on siis ollut myös kivikautista ihmistoimintaa. Esihistorialliseksi ladelma vaikuttaa liian hyvin säilyneeltä.

Paloniemi (1000026922) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Ilajanjärven itärannalla Paloniemessä. Paloniemi on lounaaseen työntyvä hiekkamoreenipohjainen matala niemi, joka kasvaa mänty- ja kuusivoittoista metsää. Niemen länsikärjessä on muuta kangasta hivenen tasaisempi n 5 x 10 m laajuinen alue.
Kivikautista asuinpaikkaa ennakoiden paikalle avattiin koepisto, josta kuitenkin paljastui järvimalmin prosessointikuonaa max n 5 cm kerroksena. Kyseessä on järvimalmin pasutuspaikka mahdollisesti läheisen Ilajanruukin tarpeisiin.

Tyrälahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Kuoringasta Pahakalan eteläpään Tyrälahden suuntaan kulkevan tien eteläpuolella, noin 90 m päässä Tyrälahden länsipuolelle vievän tien risteyksestä. Pieni osa tervahaudasta on leikkautunut tietä tehdessä. Halkaisija on noin 11 metriä. Kuopan keski-osa on jyrkästi suppilomainen, mutta reunaosa loivarinteinen, ja kuopan läpimitta on ainakin aiemmissa tiedoissa mainittu 11 m. Lisäksi ympärillä on tasalakinen valli siten, että koko rakenteen läpimitta on 21–22 m. Tie leikkaa läpimitasta arviolta 2 m reunavallin pohjoisreunasta.
Toinen tervahauta on edellisestä 20 m länsilounaaseen. Kuopan keskellä on noin 3 m läpimittainen, jyrkän suppilomainen, noin 90 cm syvä osa. Kuopan reunat ovat loivat, ja kokonaishalkaisija reunavallin korkeimmalle kohdalle on 5-6 m. Reunavalli on noin 20 cm korkea. Rakenteen kokonaisläpimitta on noin 9 m. Kuopan jyrkkäseinäisen keskiosan itäreunalle tehdyssä koekuopassa todettiin noin 10 cm kerros vahvasti noen- ja hiilensekaista hiekkaa. Kyseessä lienee pieni, pohjasäiliöllinen tervahauta.

Suolampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Maasto on hiekkakangasta, joka laskee hyvin loivasti etelään tai lounaaseen. Etelässä maasto alkaa muuttua soistuneeksi muutaman kymmenen metrin päässä. Lännessä n. 50 m päässä on jyrkemmin Suolammen notkoon laskeva kankaan reuna. Myös pohjoisessa kankaan katkaisee Nuottilammen notkoon laskeutuva jyrkkä, törmämäinen rinne. Luoteessa maasto sen sijaan nousee korkeammaksi harjukumpareeksi. Koko alueella kasvaa harvaa männikköä ja pientä männyn-taimikkoa. Maan pinta on muokattu ja taimikon väleissä kasvaa monin paikoin heinikkoa. Alueen läpi kulkee ulkoilureittinä oleva hiekkatie.
Pyyntikuopat sijaitsevat noin 200 metriä Joensuu - Outokumpu maantien (nro 17) ja sen suuntaisesti kulkevan rautatien pohjoispuolella, pienen Suolammen kaakkoispuolelta rautatielle kulkevan tien molemmin puolin. Kuoppia on kolme kappaletta.

Harinjärvi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta on Hrinjärven eteläosan länsirannalla, harjanteen itärinteellä, jyrkässä rinteessä olevalla loivemmalla kohdalla tai pinellä tasanteella. Harjanteen rinteellä kulkee pohjoiseen Matkalammentie muinaisjäännöksen ohi noin 30 m päästä.
Haudan keskellä on noin 5 m läpimitaltaan oleva suppilomainen kuoppa. Kuoppaa ympäröi reunus, joka on noin metrin leveydeltä loivennin keskelle viettävä ja ulkoreunaltaan vaakasuora. Kuopan syvyys lähes kaksi metriä, arviolta 1,6 m alarinteen puolelta eteläkaakossa ja 2,1 m pohjoisluoteessa, koska reunus laskee alarinteen suuntaan. Reuna on vallimainen, enimmillään kaakossa noin 1,5 m korkea, paitsi ylärinteen puolella luoteessa, jossa se on maan pinnan tasossa tai hieman rinteeseen kaivettu. Haudan ulkopuolelle ei näy tervanlaskukuoppaa, joten hauta on ilmeisesti pohjasäiliöl-linen. Koko rakenteen läpimitta on noin 12 m. Ympärillä on lisäksi kuoppia, joista on otettu maata haudan rakenteeseen.
Suuren haudasta pohjoisluoteeseen, muutaman metrin päässä sen reunasta, on etelään laskevassa rinteessä noin 4 m pitkä, 1,5 m leveä ja 0,5 m syvä ojamainen painanne, joka näyttää rännityyppiseltä tervahaudalta.

Rokkapadanmäki (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee kumpuilevassa hiekkakangasmaastossa Kuoringan koillispuolella. Paikka on koilliseen, kohti laajaa suppaa, avautuvan notkelman länsireunalla, melko jyrkällä rinteellä likimain sen puolivälissä. Kuoringan tie kulkee sadan metrin päässä etelässä.
Haudan kuopan halkaisija on noin 12 m. Kuoppa on melko matala (alarinteen puolelta alle metri, ylärinteen puolelta noin 170 cm) ja laakea, ei keskeltäkään voimakkaasti suppilomainen. Tämä viittaa siihen, maa-ainesta on valunut runsaasti reunoilta haudan pohjalle. Haudan ulkopuolella ei näy tervanlaskukuoppaa, joten hauta on ilmeisesti pohjasäiliöllinen, ja senkin takia varmaankin alun perin nykyistä syvempi. Koska hauta on rinteessä, on alarinteen puoleinen reunavalli pari metriä korkea ja varsin leveä. Rakenteen kokonaishalkaisija on siten lähes 20 m.

Mäkirinne (1000027056) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikka sijaitsee Honkavaaran pohjoispuolella ja Kokinniemeen menevän tien itäpuolella. Maasto on jokseenkin tasaista hiekkakangasta, mutta 50–100 m päässä eri suunnilla on vähäisiä harjukumpareita ja suppanotkelmia. Kokinniemeen menevältä tieltä eroaa
kaakkoon Mäkirinteen taloon menevä tie, joka kulkee tervahautojen lounaispuolelta.
Paikalla on kaksi pohjasäiliöllistä tervahautaa. Suuremman tervahaudan kuopan läpimitta on noin 8 m. Kuoppa on loivasti suppilomainen. Sen keskellä on neliömäiseltä näyttävä noin 2 m x 2 m kokoinen, jyrkkäreunainen osa. Kuopan syvyys on noin 1,5 m. Kuoppaa ympäröi matala (noin 40 cm) mutta hyvin leveä reunavalli. Sen ulkoreunoilla on pieniä kuoppia. Koko rakenteen halkaisija on noin 18 m.
Toinen tervahauta sijaitsee edellisestä noin 20 m itäkaakkoon ja noin 30 m Mäkirinteeseen menevästä tiestä koilliseen. Sen kuopan halkaisija on noin 5 m, ja kokonaishalkaisija noin 40 cm korkeine reunavalleineen noin 9 m. Kuoppa on suhteellisen syvä, noin 1,5 m.
Laserkeilausaineistosta muodostetusta kartasta näkyy, että paikalla on ollut kolmaskin tervahauta. Se on sijainnut edellä kuvatuista haudoista muutamia kymmeniä metrejä luoteeseen (N 6945158 E 626416). Se on ollut kooltaan edellisten välillä, kokonaishalkaisija noin 13 m. Tämä tervahauta on jäänyt Kokinniemen tien ja Mäkirinteeseen menevän tien risteyksen itäpuolelle rakennetun omakotitalon pihan alle.

Kokinniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohteessa on kaksi tai kolme tervahautaa, kolme hiilimiilua ja niiden välissä paikalla ennen isojakoa olleen torpan rakennusten jäännökset. Paikka on isojaon jälkeen kuulunut taloon Liperi numero 132 Konnuntalo, joka on sijainnut Kuoringan pohjoisrannalla. Isojakokartassa paikalle on merkitty pieni tontti (tai kaksi vierekkäistä rakennusta). Koska Konnuntalon kohdalla ei mainita muilta taloilta siirtyneitä peltoja, on torpan pelto ja siten myös torppa todennäköisesti kuulunut Konnuntalolle jo ennen isojakoa. Torpan iästä ei ole tietoa. Saloheimon Liperin asutushistoriaa kuvaavissa kartoissa Kuoringan itärannalle ei ole mer-kitty taloja ennen isojakoa. Torppia kuitenkin on isojakokartassa Kuoringan itäpuolisella mäkialueella parin kilometrin säteellä Kokinniemestä itään ja kaakkoon jo toista kymmentä. Todennäköisesti tämä asutus on syntynyt 1800-luvulla ja 1700-luvun lopulla.

Itkevänniemi A (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta, halkaisija 14 m, halssi etelälounaaseen. Ympäristö ja osittain myös tervahauta metsäaurattu. Nuorta koivumetsää.

Itkevänniemi B (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiekkakankaalla tasaisella kohdalla, pienen hiekkatien etelälaidalla. Suppilomainen tervahauta, halkaisija 10 m. Ei halssia. Mäntymetsää.

Kukkoniemi (1000027073) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervaränni, pituus noin 6 m. Uran leveys noin 1,5 m, runsaan metrin levyiset vallit uran molemmin puolin. Vanhalla rantatörmällä. Maaperä hiekkaa, puusto mäntyä.

Kakkolanmäki (Kulkuväylät)
Historiallinen; Hammaslahti - Rääkkylä välistä vanhaa tienpohjaa on säilynyt Rähäkkälänmäen pohjoislaidalla. Vanha tie on samansuuntainen nykyisen tien kanssa, joka kulkee hieman vanhaa tietä etelämmässä Rähäkkälänmäen laella. Todennäköisesti tie on sama, mikä on merkittynä ns. kuninkaan tiekartastossa vuonna 1791, mutta kartaston mittakaavasta johtuen sen asemoiminen on suurpiirteinen. 1800-luvun puolenvälin pitäjänkartassa vanha tie on merkitty tarkasti ja asemoituu hyvin tehdyssä inventoinnissa havaitulle tienpohjalle. Vuoden 1974 peruskartalla vanha tie on ollut ainoa tie, mutta vuoden 1980 peruskartalla Hammaslahti - Rääkkylä tietä on oikaistu ja vanha tie on esitetty päällystämättömänä sivutienä. Nykyisellä peruskartalla vanha tie on merkattu poluksi.
Muinaisjäännösrajaus alkaa idässä Voiniemen- ja Rääkkylänteiden risteyksestä, josta vanha tieura erkanee polkuna kohti länttä. Lännessä muinaisjäännösrajaus loppuu polun varressa oleviin hiekanottokuoppiin. Vanha tieura on kapeimmillaan muutaman metrin levyinen polku. Leveimmillään vanha tie on yli kymmenen metriä leveä. Tie on paikoitellen kaivettu noin pari metriä syväksi, verrattuna mäen laen muotoihin. Tehdyn inventoinnin yhteydessä jäi epäselväksi, onko tien "upottaminen" mäkeen johtunut mäen luontaisista muodoista vai johtuuko se pelkästään tieteknisistä syistä. Vanhaan tieuraan ei tehty koekuoppia. Tienpohja on tasainen, moreenin, humuksen ja kivien päällystämä väylä.

Nuppola (1000027160) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Viemärilinjan itäpäästä, Elovaarasta, havaittiin kolme kiviröykkiötä. Kaksi röykkiöistä on pitkulaisia, noin 2,5 x 1 m kokoisia, korkeus noin puoli metriä. Kolmas röykkiö on tehty kasaamalla kiviä suuren maakiven päälle (koko noin 2 x 2 m, korkeus 1 m). Suurimmat kivet röykkiöissä on halkaisijaltaan noin 30 cm, useimmat kivet ovat kuitenkin tätä pienempiä.
Pitäjänkartassa röykkiöt sijoittuvat Nuppolan talon länsipuolella olevan pienen pellon laitaan. Tehdyn inventoinnin yhteydessä jäi epäselväksi ovatko röykkiöt syntyneet peltoa raivatessa vai ilmentävätkö ne paikalla tapahtunutta kaskiviljelyä.

Autiovaara (1000027494) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kuusipolun (luontopolku) varressa lähellä Autiovaaran lakea vanhan kuusimetsän keskellä on pieni aukko, joka on merkitty kyltillä ”Kappale erämaan historiaa”. Jouni Aarnion mukaan kyseessä on Oinalan 1800 luvulla autioituneen talon pellonpohja, jota Rauvunvaaran metsänvartija myöhemmin hyödynsi niittynä.(Aarnio 1999, s. 49). Aukion liepeillä on yhteensä 6 kappaletta todennäköisiä viljelyraunioita. Potinkaran mukaan Oinalan savutuvan asukas on muuttanut 1800-luvun alussa Kaunisniemeen (Potinkara 1993, s. 37). On mahdollista, että jokin raunioista on jäänne savutuvan uunista. Paikka on varustettu kohdeopastein vuoden 1998 runkosuunnitelman mukaisesti (Runkosuunnitelma 1998, s. 15).

Jakokoski itä (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Useita 1. ms:n aikaisia varustuksia Jakokosken taajaman ja pielisjoen välillä. Poppavaaran ja Pielisjoen välissä on taistelukaivantoja Mönnintien molemmin puolin. Pohjoispuolisella mäellä on kahdessa osassa yhteensä yli 300 metriä taitteellista kaivantoa. Joka toisessa taitteessa on ampumasyvennys. Kaivannon pohjoispäässä on neljä korsua, joista kaksi tien eteläpuolella. Kaivanto jatkuu lähempänä Pielisjokea tien eteläpuolelle, jossa myös on yksi korsukuoppa.
Mönnintien itäpuolella, talon pihapiirissä on rinteen reunaan kaivettu taistelukaivanto, josta osa on myöhemmin rakennettua Salpalinjaa.

Musta Mäntyjärvi länsi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee metsäisellä, koilliseen laskevalla rantatörmällä, maapohja laikutettu.

Myllypelto (1000028252) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Varolanvaaran koillispuolella ja Myllypelto-nimisen tilan luoteispuolella, metsässä Jänisjoen varrella, todettiin maakuoppa hiilihauta. Kuoppa on pyöreähkö ja sen halkaisija on 2,5 m, syvyys on 0,4 m. Ympärillä on hyvin matalat vallit. Kuopassa havaittiin maanäytekairauksessa useassa kohdassa hiiltä ja nokea. Hiiltä ja nokea sisältävä kerros on noin 27–31 cm syvyydellä ja noin 4 cm vahvuinen. Sen yläpuolella todettiin punertavaa, todennäköisesti palanutta hiekkaa noin 5 cm kerros. Maalaji alueella on hienoa hiekkaa ja karkeaa hietaa. Alueella kasvaa kuusimetsää.

Liemivaara (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Liemivaaran länsipuolella metsässä Jänisjoen varrella, todettiin kaksi sellaista maakuoppaa, jotka mastotutkimuksessa havaittujen seikkojen perusteella ovat todennäköisesti hiilihautoja.
Pohjoisempi kuoppa on kooltaan 3x2 m, eteläisempi halkaisijaltaan n. 2 m, molempien syvyys 0,5 m. Molemmissa havaittiin maanäytekairauksessa hiiltä ja nokea sekä alkava huuhtoutumiskerros. Molempien ympärillä on matalaa vallia rinteen laskun puolella.

Mäkränniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee eteläkaakkoon pistävän, noin puoli kilometriä pitkän ja 300–400 m leveän Mäkränniemen kärkiosan itärannalla. Paikalla on noin sata metriä pitkä ja 50 m leveä moreenikumpare, joka kohoaa pari metriä ympäröivän tasamaan yläpuolelle. Kumpareella tavattiin tarkastuksessa runsaasti asutusjäännöksiä.Maaperä on kumpareella vaihtelevasti kivistä. Paikoin kiviä on pinnalla harvakseltaan, paikoin, pienemmillä alueilla tiheänä kivikkona. Kumpa-reella kasvaa koivuvaltaista lehtimetsää. Paikoin aluskasvillisuutena on tiheää pensaikkoa. Ympäröivä tasamaa on savista peltoa, joka oli inventoinnin aikana nurmen peittämää. Pelto kiertää noin 30 m leveänä kaistaleen myös kumpareen itäpuolelle, sen ja rannan väliin. Ranta on noin 50 m päässä kumpareen reunasta. Mäkränniemi erottaa idässä olevan Reilammen ja siihen kauempana liittyvän Riihi-lammen Oriveden Telmonselästä. Lammet yhdistää Oriveteen Mäkränniemen ja Kuikanniemen välissä oleva kapea Kuikansalmi. Mäkränniemen sijainti Liperin keskustan vanhan asutuksen ja kulkureittien kannalta on keskeinen.
Paikalla on ollut yksi Lamminniemen kylän taloista ennen isojakoa. Kyseisestä talosta, joka ennen isojakoa on ilmeisesti ollut Lamminniemen kylän talo numero 6, on isojaossa (1848 - 1870), kun kaikki Liperin keskustan vanhat kylät on yhdis-tetty Liperin kyläksi, tullut Liperin kylän talo numero 6 Mäkränniemi. Talo on kui-tenkin isojaossa siirretty muutaman kilometrin päähän itään, Ruunakankaalle. Vanha talonpaikka Mäkränniemessä on liitetty talon Liperi 1 Lehmonniemi (entinen Lamminniemi 1) maihin. Samoin on käynyt isojakokarttaan noin 200 m lounaa-seen, Mäkränniemen lounaisrannalle merkitylle toiselle tontille. Lehmonniemen ta-lo sijaitsee noin puoli kilometriä luoteeseen, Mäkränniemen tyvellä. (MHA Liperi D43:5/1-111)
Osa jäännöksistä, erityisesti suuren perustuksen itäpuolella oleva kuoppa, saatta-vat olla uudempiakin, osa taas vanhempia. Joka tapauksessa paikalta on hyvät mahdollisuudet löytää myös vanhemman asutuksen jäännöksiä, koska vanhem-paa asutusta asutushistoriallisen tutkimuksen mukaan on ollut, ja koska kumpare on säästynyt modernilta maankäytöltä.

Koivikko (1000028463) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee luoteeseen suuntautuvalla matalalla ja loivapiirteisel-lä hiekkamoreeniharjanteella, jonka korkeimmilla kohdilla peruskallio paikoin pis-tää esiin samansuuntaisina laakeina kalliopintoina. Maaperä on melko vähäkivistä. Paikka on harjanteen laen reunalla ja loivasti lounaaseen laskevalla rinteellä. Rinne muuttuu tasamaaksi 20–40 m päässä lounaassa. Tasamaa on peltona.
Paikalla on ollut yksi Riihilahden kylän taloista ennen isojakoa. Talosta, joka ennen isojakoa on ollut Riihilahden kylän talo numero 13, on isojaossa (1848 - 1870), kun kaikki Liperin keskustan vanhat kylät on yhdistetty Liperin kyläksi, tullut Liperin kylän talo numero 28 Koivikko. (MHA Liperi D43:5/1-111). Kartassa 1700-luvun lopulta (MH MH 379) Kokonlammen itäpuolella näyttää olevan jo kaikki se asutus, joka siellä oli puoli vuosisataa myöhemmin pitäjänkarttaan merkittynä, ilmeisesti myös Koivikon talo,vaikka yksittäisiä taloja kuvaavien pisteiden liittäminen taloihin onkin kartan pienen mittakaavan vuoksi epä-varmaa. Paikalla havaittiin useita rakennusjäännöksiä ja muita asutukseen liittyviä jäännöksiä.
Suurin osa Koivikon tontin tienoilla havaituista asutusjäännöksistä lienee 1700- ja 1800-luvuilta. Kuitenkin ottaen huomioon asutushistoriallisen karttamateriaalin puutteellisuus alueella ennen 1700-luvun jälkipuoliskoa ja paikan sijainti asutuksen kannalta aiemmin keskeisen Kokonlammen kautta kulkevan vesireitin varrella, ei ole mahdotonta, että alueella olisi vanhempiakin asutusjäännöksiä.

Homanniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Homanniemen pohjoiskärjessä on kallioinen ja kivikkoinen metsäalue. Tämän alueen itäosassa havaittiin ainakin kolme rakennuksenperustusta. Perustukset 1 (koko 8,5x8,5m) ja 2 (7x7m) tehty lohkokivistä ja maasta. Molemmissa uuninjäännökset koilliskulmassa.
Näistä n. 30 m pohjoiseen on kolmas rakennuksenperusta, jonka penkit ovat tehty kivistä ja maasta ja ovat matalat, paikoin epäselvät ja katkelmalliset, kooltan n. 7x7,5 m, uunin jäännös länsiseinämän keskiosassa.
Edellisestä n. 20 m itäkoilliseen, kallioharjanteen pohjoisosassa havaittiin muutaman kymmenen senttimetrin korkea, n. 3 x 2 m laajuinen kivikasa. On epäselvää onko kyseessä tulisijan tai uunin jäännös vai raivausröykkiö. Sijainnin perusteella todennäköisimmältä vaikuttaa riihen kiuas.
Em. alueen itä- ja kaakkoispuoliselta peltoalueelta löytyi melko runsaasti historiallisen ajan keramiikkaa (pääasiassa ns. karjalaista keramiikkaa). Löytöalueella pellon pinta oli selvästi ympäristöä tummempi ja tällä alueella oli runsaasti palaneita kiviä. Havaintojen perusteella peltoalueella on historiallisen ajan asuinpaikka, löytöjen perusteella 1700-luvulta tai varhaisemmalta historialliselta ajalta.
Edelliseltä alueelta n. 150 m länteen löytyi n. 80 x 30 m:n alalta peltokynnöksestä 3 kpl ns. karjalaista keramiikkaa ja yksi kappale punasavikeramiikkaa. Keskittymiä löydöissä ei ollut, myöskään tummaa maata tai liesikivien keskittymiä ei havaittu. Toistaiseksi tätä läntisintä kohtaa tulee havaintojen perusteella pitää historiallisen ajan hajalöytöpaikkana.

Rikkilänlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Hiekkapohjaisen, lounaaseen viettävän kynnöspellon pinnasta löytyi kvartsi-iskoksia noin 80 x 20 m alalta. Korkeuden (noin 80 m) perusteella kyseessä on varhaismetallikautinen asuinpaikka.

Lamminniemi Hovipelto (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kynnöspellossa havaittiin historiallista asuinpaikkaa osoittavia löytöjä noin 120 x 40 m alalla. Suurin osa löydöistä oli ns. karjaista keramiikkaa -siis 1700-luvulta tai varhaisempaa.
Koko hovinpellon aluetta ei ollut aikaa tarkastaa. On mahdollista, että muinaisjäännösalue ulottuu laajemmallekin.

Kokkomäki (1000028468) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Itäkaakkoon viettävässä kynnöspellossa havaittiin kaksi kappa-letta kivisavikeramiikkaa ja yksi kappale punasavikeramiikkaa. Peltokynnöksessä oli myös vastikään hajalle kynnetty pieni kivetty liesi - kiviä ja nokimaata oli noin 200 x 150 cm:n alalla. Havaintojen perusteella paikalla on historiallisen ajan asuinpaikka, jossa rakenteita saattaa vielä olla kyntökerroksen alapuolella.
Ympäröiviltä pelloilta on vuonna 2023 ilmoitettu metallinetsintälöytöjä, joista vanhin selkeästi ajoitettu on vuoden 1681 raha.

Kyläsärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Rääkkylään vievän tien eteläpuolella, Kyläsärkän laidassa. Kyläsärkkä on ollut pieni, matalahko harjumuodostelma, josta hiekanotto on tuhonnut suurimman osan. Paikalla olevan vanhan hiekkakuopan itä- ja eteläreunasta on tullut esille asuinpaikkalöytöjä. Lännessä hiekkakuoppa rajoittuu kallioon. Itäpuolella oleva peltoalue laskee loivasti etäämpänä olevaa Riihilampea kohti ja asuinpaikka-alue ulottunee myös pellon puolelle. Asuinpaikka on ollut tunnettu vuodesta 1963 lähtien, jolloin siitä hiekanoton yhteydessä tuli esille ensimmäiset löydöt.

Linnankukkula (Puolustusvarustukset)
Keskiaikainen; Turvetuotantoalueen keskellä olevalta jyrkkäseinäisen kukkulan laelta on löytynyt metallinetsimellä mm. veitsiä, panssarinuolenkärkiä, vyönsolkia ja muita metalliseineitä ja niiden kappaleita. Paikalle tehdyn tarkastuksen yhteydessä alueelle tehdyissä koekuopissa havaittiin likamaata ja palokerrosta. Esineistön ja ajoitettujen hiilinäytteiden perusteella linnavuorta on käytetty pidemmän ajan 1300-1400 -luvuilta lähtien. Asutusjaksot lienevät olleet lyhyitä, sillä koekaivauksessa ja kaivauksessa ei ole löydetty keramiikkaa.
Linnavuorella on kartoitettu kuusi varmaa ja kaksi epävarmaa kiuasta. Ne liittynevät rakennuksiin; yksi niistä on tutkittu kokonaan (Laakso 2018). Lisäksi linnavuoren pohjoisosassa on todettu muuri, jota ei kuitenkaan ole tarkemmin tutkittu.
Paikkakunnalla on kerrottu perimätietona, että vainoaikoina on paettu Linnankukkulalle.

Raatosaari (1000028522) (Hautapaikat)
Historiallinen; Saari on hiekkapojainen, tasainen ja matala. Puusto on mäntyä.
Saaren keskiosissa on selkeitä pitkän neliön muotoisia (1,5-2 m pitkiä ja 1m leveitä) maakuoppia 5-10 kappaletta. Syvyydet vaihtelivat paristakymmenestä sentistä lähes 50 senttiin. Painanteet ovat runsaan sammalen peitossa.

Mäntyniemen hovi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kartanon nykyinen suku tullut paikalle 1724. Tutkimatta tarkemmin. Vanha, puinen päärakennus palanut 1820-luvulla. Väki siirtynyt väentupaan, joka siitä lähtien käytössä päärakennuksena. Vastapäätä pitkä aittarakennus. Katso rakennussuojeluluettelo.
Väentuvan vieressä, nurkakkain, pihapiirin länsilaidalla ollut rakennus, joka purettu 1950 tai -60 -luvulla. Palaneen päärakennuksen paikalle laadittu 1891 puutarhasuunnitelma, joka toteutettu.
Kohteessa toteutettiin vuonna 2018 koekaivaus, jossa kartanon palaneen päärakennuksen kohdalle avattiin seitsemän koekuoppaa. Näistä kolmesta havaittiin palokerroksia ja/tai hiiltyneitä hirsiä, jotka liittyvät mitä ilmeisimmin tulipalossa vuonna 1827 tuhoutuneeseen päärakennukseen. Jäännökset ovat peittyneet täyttömaakerrosten alle, jotka ovat syntyneet, kun paikalle perustettiin puutarha 1800-luvun lopulla. Koekaivauksen löytöaineisto ajoittuu pääosin 1700–1800 -luvuille.

Murrilahti 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Iso-Reuhka -järven länsirannalla, rannasta n. 120 m länteen, muinaisrantatörmän päällä. Paikalle tehdyssä parissa koekuopassa oli palanutta luuta. Asuinpaikan laajuus etelä-kaakko pohjois-luode suunnassa (törmän suunnassa) on karkea arvio. Asuinpaikka on ehjä ja kajoamaton.

Murrinlahti 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilun pohja sijaitsee Iso-Reuhka -järven länsirannalla, rannasta n. 120 m länteen. Miilun pohja on pieni, pyöreä, noin 7 m halkaisijaltaan oleva maakumpu, jota reunustaa ojat. Miilu vaikuttaa avaamattomalta eli pilalle palaneelta.

Harjutie W (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sotkuman taajamassa, Viinijärven Kylänlahden rannasta n.220 m luoteeseen, Kaurolahdelle ja Koninsärkälle menevän tien itäpuolella.
Paikalla on loivahko mutta korkeahko Muinais-Saimaan korkein rantatörmä, joka kohdalla katkeaa ja muodostaa pienen etelään ja lounaaseen kurottuvan niemekkeen. Sen kärkeen tehdyssä koekopassa havaittiin koekuopassa runsaasti palanutta luuta pieninä fragmentteina. Paikka on kajoamaton ja ehjä. Sen itäpuolella on omakotitaloja ja pihamaata. Paikan rajaus on pohjoisen suuntaan karkea arvio.

Harjutie S (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Sotkuman taajamassa, Viinijärven Kylänlahden rannasta n. 140 m luoteeseen, Kaurolahdelle ja Koninsärkälle menevän tien mutkan koillispuolella, Koninsärkän harjun länsikupeessa.
Paikalla Muinais-Saimaan korkein rantatörmä on matala ja loiva. Törmän päällä on hieman viettävä tasanne ja sen itä- ja pohjoispuolella rinne nousee harjun laelle. Tasanteelle tehdyissä koekuopassa havaittiin varhaista asbestikeramiikkaa ja palanutta luuta. Asuinpaikan rajaus on topografiaan perustuva arvio. Asuinpaikka on lähes täysin ehjä. Sen itäreunaman halki kulkee kevytrakenteinen metsätie.

Välilampi S (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viinijärven kaakkoisosassa, Sotkuman taajaman eteläpuolella olevan Välilammen etelärannalla, Lamminniemen itäosassa.
Paikalla on jyrkkä rantaan - pohjoiseen - laskeva törmä. Sen laella on alempi törmä, jonka takana kapea tasanne ja siitä edelleen nouseva ylempi törmä harjanteen laelle. Rajatulla n. 50 x 30 m alalla - joka ulottuu myös alemmalle tasanteelle - laikuissa kvartsi- ja kvartsiitti kimpaleita ja palasia, jotka ovat teräväsärmäisiä ja kooltaan vaihdellen nyrkin kokoisesta peukalon kokoiseen. Kuitenkaan yhdessäkään nyt havaitussa kvartsi/kvartsiitin kappaleessa ei havaittu mitään selviä iskun jälkiä.

Rukoushuone (607010019) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Sotkuman kylä sijaitsee Viinijärven Venepohjanselän pohjoisrannalla ja rukoushuone on kylän keskeisellä paikalla, Sotkumasta Solantielle johtavan Malanintien varressa. Asuinpaikka sijaitsee rukoushuoneen eteläpuolella, hiekkapohjaisella mäntykankaalla. Asuinpaikalla on näkyvissä kaksi selkeää rantatörmää, joista alemman terassin harjan korkeus on noin 86 m mpy ja ylemmän 88 m mpy. Molemmilta korkeuksilta on löytöjä, tosin pääosin ylemmältä terassilta, jolla sijaitsee myös neljä noin 7 x 5 m kooltaan olevaa pitkänomaista asumuspainannetta

Ilomantsintie (Kulkuväylät)
Historiallinen; Lahdenvaaran itäosassa kulkee pohjoinen–etelä-suuntainen, käytöstä jäänyt ka-pea tie, joka on osa vanhaa Tohmajärvi–Ilomantsi-maantietä. Arvattavasti vanhaa maantietä on 1800-luvun alun jälkeen levennetty.

Kiikkuniemi (1000028914) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Lapinniemen eteläisimmän niemekkeen eli Kiikkuniemen tyvellä, loivassa länsirinteessä, sekametsässä hiekkamaalla. Niemekkeellä olevan vanhan hirsirakenteisen mökin seinästä on tervahaudan reunaan matkaa kahdeksan metriä. Paikalla on yksi pyöreähkö kuoppa ja kaksi siihen liittyvää vähäisempää kaivantoa.
Suurimman kuopan halkaisija vallin päältä mitattuna on noin 4 m ja syvyys 0,8 m. Pohjakaava ei ole täsmällinen ympyrä, vaan se on lievästi epämääräinen. Reunoilla on valli, jonka leveys on noin 1,5 m ja kuopan kokonaishalkaisija siten 7 m. Pohjalle tehdyssä koekuopassa todettiin 20 cm turvetta ja sen alla voimakkaan hiilensekaista hiekkaa. Samanlainen hiilensekainen hiekka tuli esiin myös vallin päälle tehdystä koekuopasta. Vallin korkeus ulkopuolelta mitattuna on 0,4 m. Sisäpuolen reunat ovat jyrkähköt, mikä saattaa viitata suhteellisen nuoreen ikään. Vallin päällä kasvoi kaksi suurta mäntyä, joiden arvioitiin olevan 50–100 vuoden ikäisiä. Kuopan länsisivulla on halssi, jonka pituus on 4 m, leveys 1,5-2 m. Sen länsipäässä on juoksutuskuoppa, jonka halkaisija on 1,2 m ja syvyys 0,5 m.

Koivuniemi (1000028915) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee matalalla pienialaisella kumpareella, noin 70 m päärakennuksesta itään. Alueella todettiin kairauksissa peltokerroksen alaista tummaa maata. Koekuopassa (nro 15) todettiin 22–31 cm:n syvyydellä hiilensekainen kulttuurikerros, ja 31 cm:n syvyydellä tuli esille 15 cm leveä ja 5 cm paksu itä–länsi-suuntainen vaakatasossa ollut puujäännös, jonka alla kulttuurikerros jatkui. Puujäännös jatkui horisontaalisuunnassa kuopan itäseinämään. Se ristesi samalla tasolla olleen pohjoinen–etelä-suuntaisen saman paksuisen ja hieman kapeamman (12 cm) puujäännöksen kanssa. Tämä jäännös jatkui horisontaalisuunnassa kuopan pohjoisseinämään. Molemmat olivat palamattomia. Peltokerroksen alaista puujäännöstä todettiin myös kuopasta 15 kolme metriä etelään kaivetussa koekuopassa 17.
Puujäännösten yläpuolella olleesta voimakkaan hiilensekaisesta kulttuurikerroksesta poimittiin historiallisen ajan punasavikeramiikan pala, palanutta savea ja palaneen luun paloja. Peltokerroksesta löytyi kirkasta tasolasia.
Muissa alueen kuopissa ei todettu ehjää kulttuurikerrosta. Koekuopasta 32 löytyi palanutta luuta ja kuopasta 33 tiilenkappale.

Mösönaho (Hautapaikat)
Keskiaikainen; Mekrijärven koilliskulmalla, pienen niemisaarekkeen itäreunalla metallinetsinnässä löytynyt useita ristiretki-/keskiajan rauta- ja pronssiesineitä pienellä alueella. Saareketta reunustaa itäpuolella Salmisuo. Löydöt hiilisen ja nokisen mineraalimaan pinnassa. Löydöt: KM 41600: 1 - 8 (kirves, korvakeputki, rautaisia ilmeisesti vyöhön liittyviä solkia ja heloituksia jne.)
Kohteessa toteutettiin vuonna 2020 tutkimuskaivaus, jossa saatiin löytöinä palanutta ihmisen ja koiran luuta, kolme oletettavasti samaan vyölaitteeseen kuulunutta metalliesinettä, tulusrauta, rautaholkki, pronssipellin pala, tulessa ollut tuluspiin pala sekä kvartsi-iskos (KM 42667:1-22). Palaneesta ihmisluusta saatiin radiohiiliajoitus (Ua-73869) 956+/-29 BP, joka sijoittuu kalibroituna pääosin ristiretkiajalle.

Miinansärkkä (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kellolahden ja Hymmän välisen kannaksen kapeimmalla kohdalla, kannaksen itäosassa on seitsemän pyyntikuopan järjestelmä. Maininta järjestelmästä inventointikertomuksen sivulla 233. Kohde vaatii maastotarkastuksen ja - paikannuksen.

Tokrajärvi Kalmistolahti (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Tokrajärven itärannalla, Pellon ja Tokrajärven välisellä isoja mäntyjä kasvavalla rantakaistaleella. Kyseisellä alueella on maassa pitkittäisiä heinää kasvavia laikkuja, mahdollisia hautoja. Laikut ovat itä-länsi -suuntaisia, ja ne sijaitsevat ikäänkuin riveittäin. Raivatessaan peltoa maanomistaja on purkanut kalmiston kohdalta ylempää rinteestä rakennuksen perustukset, joissa oli jäljellä hieman kivijalkaa.
Viereistä Paksuniemeä pidetään tsasounan paikkana. Siellä on kaksikin kohtaa, jotka saattavat olla rakennusten pohjia. Näissä kummassakaan ei ole kuitenkaan kiviperustoja, toisessa ehkä nurkkakivet. Toinen näistä mahdollisista rakennuksen pohjista on aivan niemen korkeimman kohdan kaakkoissivulla sijaitseva, heinää kasvava noin 5 x 10 m kokoinen alue. Toinen mahdollinen pohja on lähempänä kalmistoa, Kalmistolahden ja Paksuniemen korkeimman kohdan välissä.
Tokrajärvellä kerrotaan Venäjän kirkon ja kalmiston lisäksi olleen pappilan (Tirronen 1885:31). Kotiseuturomanttinen kirjallisuus tuntee Tokrajärven pienen kirkon (Pelkonen 1967:38). Pohjois-Karjalan historia I:ssa oleva maininta Tokrajärven kalmistosta ja tsasounasta perustuu perimätietoon (Könönen ja Kirkinen 1975:105). Sama muistitieto toistetaan Suur-Ilomantsin historiassa (Björn 1991:381, 386). Ilomantsin kihlakunnan vanhaan (1700-l?) karttaan on merkitty kalmisto ja venäläinen kirkko Tokrajärvelle, mutta järven länsirannalle. Kyseistä lahtea nimitetään Männikkölässä Kalmistolahdeksi.

Kaurakangas (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Kuoppa sijaitsee pienialaisella Tokrajärveen pistävällä niemellä Kärnäsaaren kaakoispuolella, niemen lakiosassa. Maaperä kohdalla on kivetöntä hiekkaa. Paikalla on pohjakaavaltaan pyöreä kuoppa, jonka halkaisija on 1,2 m ja syvyys 0,4 m. Kuopan pohjalle, sen syvimmälle kohdalle, tehtiin koekuoppa, jonka halkaisija oli 30 cm. Siinä todettiin ensin 25 cm:n paksuudelta pintaturvetta ja humusta, sen alla 25 cm:n paksuinen vaaleanharmaa huuhtoutumiskerros ja edelleen syvemmällä kova punaruskea (osittain rikastunut) puhdas hiekka.
Kuoppa on selvästi ihmisen tekemä. Se saattaa olla pyyntikuoppa, mutta sijaintinsa perusteella ehkä todennäköisemmin säilytyskuoppa. Koekuopassa todettu vahva podsolimaannos viittaa korkeaan ikään (vähintään useita satoja vuosia). Kohde sijaitsee suhteellisen lähellä Tokrajärven koillisrannan vanhaa kylänpaikkaa, ja saattaa liittyä sen varhaiseen historiallisen ajan asutukseen

Valliniemi (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Valliniemessä on ollut Suomen sodan aikaisia varustuksia. Teoksessa Suomen sodan historia 1808–1809 mainitaan rajakapteeni Tiaisen joukkoineen vetäytyneen Kaltimon Valliniemestä marraskuun lopulla vuonna 1808. Vaikka maastoinventoinnin aikana ei saatu varmuutta siihen, liittyvätkö Valliniemessä olevat kuopat (tai osa niistä) Suomen sodan varustuksiin on lähdekirjallisuuden ja alueen topografian perusteella todennäköistä, että näin on.
Valliniemen tyvessä sijaitsevasta moreenivoittoisesta kukkulasta tavattiin 14 erikokoista kuoppaa. Kuoppien koko vaihteli 2 x 1 metristä 3 x 5 metriin, syvyyttä kuopilla oli enimmillään hieman yli metri. Kuoppiin tehtiin kairauksia ja puolessa niistä oli muutaman sentin paksuinen huuhtoumakerros. Osassa kuopissa on pohjalla modernia roskaa. Kuopat sijaitsevat kukkulan rannanpuolella (etelärinteessä). Kukkulan itäosa on tuhoutunut nykyaikaisen maankäytön ja soranoton seurauksena. Valliniemen kukkulalla kasvaa vankkoja mäntyjä ja maanpinnalta sammalta sekä mustikkaa.

Kanavalahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde on löytynyt inventoinnin yhteydessä, etsimällä viitteitä asuinpaikasta äestetyltä aukolta. Kohde sijaitsee Ritojärven ja Valkean Mäntyjärven Kanavalahden välisellä kankaalla, hiekkatien pohjoispuolella. Paikalla on kuiva mäntykangas, jolla on siemenpuuasentoinen aukko. Hiekkatien ja siihen liittyvän uran risteyksestä löydettiin kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta. Löytöpaikka/mahdollinen asuinpaikka on saattanut sijaita Kanavalahden pohjukassa, jonka ranta on tullut aikanaan hieman nykyistä tasoa korkeammalle. Paikka on mahdollisesti tuhoutunut tietä rakennettaessa. Koko kankaan alueella on hyvin tumma huuhtoutumiskerros, mikä viittaa rajuun metsäpaloon. Toinen löytökohta sijaitsee edellisestä 100 metriä pohjoiseen. Tältä paikalta löytyi yksi kvartsi-iskos ja kvartsin työstämiseen mahdollisesti liittyviä lastuja. Kohteen rajaus on pistemäinen, sillä aluerajausta ei löytöjen perusteella pystytä tekemään.

Ritojärvi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Löytynyt inventoinneissa, ei ennakkotietoja. Kohde sijaitsee Ritojärven ja Valkean Mäntyjärven välisen kannaksen kapeimmalla kohdalla. Alue on kuivahkoa mäntykangasta, jossa kasvaa varttunutta kasvatusmetsää. Tien eteläpuolella sijaitsee kolme metriä halkaisijaltaan oleva suppilomainen kuoppa. Sen syvyys on noin metrin. Kuoppaan tehtiin lapionpisto, jolloin havaittiin humuskerroksen alla olevan paksu huuhtoutumiskerros. Huuhtoutumiskerros oli melko tumma, mutta siinä ei ollut erillisiä hiiliä. Kuopan ympäristöön, tasaiselle kankaalle tehtiin lapionpistoja. Näissä havaittiin huuhtoutumiskerroksen olevan myös mustan; myös hiiltyneitä puunjuuria havaittiin. Tästä päätellen alueella on ollut raju metsäpalo. Toinen mahdollinen pyyntikuoppa havaittiin ensimmäisestä noin 15 metriä länteen. Kuoppa on mitoiltaan 2,5 x 2 m ja syvyydeltään noin 60 cm. Kuoppa ei ole niin selkeä, kuin ensimmäinen. Se on osin täyttynyt maalla ja sen päällä kasvaa koivuntaimia. Myös tässä kuopassa oli humuskerroksen alla paksu mustunut
huuhtoutumiskerros. Tien pohjoispuolella on myös mahdollisia kuoppia. Tien reunassa vaikuttaa olevan kuopanpuolikas. Kauempana lännessä on epämääräinen kuoppa. Ne ovat mahdollisesti tuhoutuneet tien rakennuksessa.

Tiiliniemi (1000029198) (Maarakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pitkäjärven itäpuolen rantaa pitkin kulkevalla harjulla, hieman kaakkoon
Kirkisensalmesta. Puusto on uudistuskypsää kasvatusmetsää. Maasto on kuivaa kangasta, jossa esiintyy paikoin jäkälää. Harjulla on peräkkäin kaksi matalahkoa ja pienehköä kuoppaa.
Pohjoisempi kuoppa 1 on kooltaan 1,5 x 1 metriä, sen syvyys on alle puoli metriä. Koepistoa tehtäessä lapio iskeytyy joka kerta kiveen, ja onkin mahdollista, että kuopan pohjalla on jonkinlainen kiveys. Humuskerroksen pohjaosa on nokinen ja sen alla on jonkinlainen huuhtoutumiskerros. Kuoppa 2 on samankokoinen, kuin kuoppa yksi. Myös siellä tulee lapiolla tutkiessa kiviä vastaan. Humuksen alaosa on nokinen ja siinä on hiilenkappaleita. Huuhtoutumiskerros on lähes olematon. Kauemmaksi tehdyssä koepistossa maa ei ole niin nokinen. Kuoppien funktio on epäselvä. Hiili voisi viitata esim. ruoanvalmistukseen. On erikoista, että toisessa kuopassa on selkeä silmin nähtävä huuhtoutumiskerros ja toisessa lähes olematon. Tämä viittaisi kuoppien eriaikaisuuteen. Koska huuhtoutumiskerroksen kehittymiseen kuluu Suomessa aina vähintään sata vuotta, usein paljon tätä kauemmin, kohdetta ehdotetaan muinaisjäännökseksi.

Uuronvaara (1000029199) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde on merkitty peruskarttaan. Kohde sijaitsee Jaakonvaaran tien itäpuolella, Uuronvaaran pohjoispuolella, mäntyvaltaista varttunutta kasvatusmetsää kasvavalla kankaalla. Kohteessa on tasapohjainen, halkaisijaltaan 12-metrinen kuoppa. Paltteet ovat paksut ja yhden reunan päältä on ajettu yli metsäkoneella. Tervahaudasta ei lähde selkeää halssia, vaan sen alarinteen puolella on kookas kuoppa-alue. Kyseessä voi olla tervahautatyyppi, jossa terva on johdettu haudan pohjalla olevaan tynnyriin tai halssi on saattanut tuhoutua myöhemmässä maankäytössä. Haudan päällä kasvaa runsaasti puustoa.

Kitsinvaara Honkavaara (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Noin 2.5 km Inarin rajavartioasemalta luoteeseen, Honkavaaran metsäautotien länsipuolella, keskellä erämaata on hongikko. Yhdessä hongassa on vuosiluku 1805, puumerkki ja vinoristi. Lisäksi vuosiluvulliseen ja erääseen toiseen puuhun on runkoon pistelty tappeja.
Inventointi 2014: Kohteena on paksu kelo, jonka latva on katkennut. Puuhun on isketty puutappeja noin kahden metrin korkeuteen. Pilkkaan on kaiverrettu merkinnät 1805 ja mahdollisesti SL. Katso myös alakohde.

Musta Mäntyjärvi (Taide)
Historiallinen; Kohde on löytynyt peruskartan perusteella. Kohde sijaitsee Mustan ja Valkean Mäntyjärven välisellä kannaksella. Kannaksen itäreunassa on tulipaikka, josta jatkuu polku länteen kannakselle. Puu sijaitsee kannaksen eteläreunassa, Mustan Mäntyjärven puoleisella rannalla. Kohde on kelopuu, johon on kaiverrettu vuosiluku 1636, ja merkit 10 V 13, MO ja 09. Puun pituus on noin 15 m. Merkkipuu. Oiva Potinkaran artikkelin: "Karsikoita ja muistopuita" mukaan kyseessä on 1800-luvun puu, jonka 8 on korjattu 6:ksi. Hänen mukaansa puun ikä on tarkastettu kairaamalla. Artikkelista ei käy ilmi onko puusta tehty dendrokronologinen ajoitus vai onko kairaus tehty itse.

Kollonlampi (Taide)
Historiallinen; Kohde löytyi Oiva Potinkaran merkki- ja karsikkopuuinventoinnin vuoden 1993 kartoista. Kohde sijaitsee noin 100 m Kollonlammen eteläpuolella olevista rakennuksista koilliseen, tien
pohjoispuolella, aivan sen laidassa. Paikalla on kuivahko mäntykangas, jonka puustoikäluokat vaihtelevat nuoresta kasvatusmetsästä uudistuskypsään metsään. Kohde on vanha mänty, jonka korkeus on n. 20 metriä. Pilkkaan on kaiverrettu numeroita ja kirjaimia.
Potinkaran inventoinnin mukaan puussa lukee 89 ja PO. Osa kaiverruksista on jäänyt kaarnan alle. Korossa on myös halkeama.

Kangas-Piilo (Taide)
Historiallinen; Kohde on Oiva Potinkaran inventointiraportissa. Kohde sijaitsee Kangas-Piilo -nimisen lammen eteläosassa, sen ja pienemmän lammen välisellä kannaksella. Kannaksen poikki kulkee polku, jota pääsee Karhunpolulle, Ukonjoen rantaan. Kannaksella kasvaa kuivaa kangasmetsää, jossa on uudistuskypsää männikköä. Kohde on paksu, vanha mänty johon isketyssä pilkassa on merkintöjä. Pilkan yläosassa on erotettavissa numerot 8 ja O. Lisäksi on epäselviä numeroita sekä kirjaimia. Merkintöihin on hakattu kirveellä. Kaarna on myös osin kasvanut pilkan päälle. Puuhun on mahdollisesti isketty neljä tappia vajaan kahden metrin korkeuteen. Tapeista on vain kannat jäljellä. Merkkipuu, joka on todennäköisesti 1800-luvulta. Tähän viittaavat numerot 80 ja kaarnan paksuus pilkan ympärillä.

Pikku-Hukka (Taide)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pikku-Hukan pohjoispuolella, Höntönvaaran talosta noin kaksi kilometriä itään, korkeamman harjanteen päässä. Harjanteella on kuivahkoa kangasta, jossa kasvaa mäntytaimikko. Taimikon keskellä on suuri mänty. Siinä olevaan pilkkaan on kaiverrettu numero 8 ja muita tunnistamattomia merkintöjä. Pilkkaa on hakattu kirveellä ja sitä ovat tuhonneet myös tikka ja hyönteiset. Numero on sellaisessa kohdassa, että se viittaa pilkkaan kaiverretun vuosiluvun olleen 1800-luvulta. Myös puun paksuuskasvu pilkan ympärillä tukee tätä ajoitusta.

Rumpanlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Hasossa, Suuri-Onkamon etelärannalla, Piransärkät-nimisen harjun itäpuolella, Rumpanlammen ja aluetta halkovan hiekkatien välissä. Maasto on upeaa mäntykangasta, maaperä on hienoa hiekkaa. Rumpanlammen rannalla on myös suurempia kiviä. Lammen rannan yläpuolella, noin 82 – 83 mpy, kulkee selkeähkö rantaterassi. Tämän terassin harjalla havaittiin yksittäinen, selvästi erottuva asumuspainanne, jonka tuntumassa on suuri maakivi. Painanne on kooltaan 6 x 4 m ja syvyydeltään 0,3 m. Painanteeseen tehdystä kokeuopasta ei tullut löytöjä.
Asuinpainanne äestettiin vuonna 2006. Tarkastuksessa sitä ei enää pystynyt hahmottamaan suuren kiventuntumasta. Painanne on alakohteena koordinaatit osoittavat tarkastuksessa havaittuja luulöytöjä.

Puromäki A (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pyöreä, halkaisijaltaan noin 16 m, selkeät vallit. Paikannettu lidar-kartalta, vaatii maastotarkastuksen.

Linja-autoasema (Hautapaikat)
Historiallinen; Rakennusmestari Onni Meriläisen 1664 päivätyn muistion mukaan hän valvoessaan vesijohtokaivantoa havaitsi ihmisen luita (mm kaksi pääkalloa) vesihuoltokaivannossa. Luut kaivannosta tulivat, kun kaivantoa oli kaivettu kadunreunasta, pohjoisesta noin 5-10 m. Luut olivat tummiksi patinoituneita. Lisäksi löytyi halkaisijaltaan noin 2,5-3 cm rengas, mahdollisesti tinaa tai lyijyä.
Kaivannon länsiseinämästä löytyi noin metrin syvyydellä maanpinnasta ja 1,5 m:n metrin välein itä-länsi - suuntaisia hautakuvioita.

Ikolanniemi (Asuinpaikat)
Rautakautinen; Metalliesineitä (soikea kupurasolki, nuolenkärkiä, muita esineitä) noin 720 m:n matkalla niemen itärannalla.

Karhusaari (1000031017) (Raaka-aineen hankintapaikat)
Historiallinen; Ilmoitus Karhusaaressa olevasta umpeen räjäytetystä kaivoksesta.

Törisevänranta (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Kohde on ensimmäisen maailmansodan aikainen puolustusasema, joka sijaitsee Kuoreveden itärannalla olevan rinteen pohjoisreunalla ja laella kuusimetsässä. Mäen pohjoisrinteen juurella on 160 m pitkä, maahan kaivettu taisteluhauta, jonka yläosan leveys on 2 m ja alaosan 0,7 m. Haudan syvyys on 1,5-2,5 m. Torjuntasuuntana on luode.
Mäen huipulla on kaksi suojahuoneen kuoppaa, joiden koko on 5 x 8 m ja syvyys 4 m. Kummankin suojahuoneiden oviaukoille, johtaa noin 25 m pitkät suorat yhdyshaudat. Puurakenteet on purettu, jolloin todennäköisesti katon päällä ollut maa-aines on lapioitu hautaan oviaukon eteen.

Lamminmäki (1000031080) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Kohde on ensimmäisen maailmansodan aikainen puolustusasema. Kohde muodostuu kahdesta osasta.
Eteläosa:
Kohde sijaitsee Pienen Hepolammen ja Pitkän Hepolammen välisellä kannaksella sekametsässä. Kohteessa on maahan kaivettuja taistelu- ja yhdyshautoja, joiden yläosan leveys on 2,5 m ja alaosan1 m. Haudat ovat keskimäärin 2-3 m syviä. Torjuntasuuntina ovat luode ja pohjoinen. Taisteluhauta polveilee mutkitellen maasta kasattujen sivusuojataraverssien ympärillä. Traverssien takana on useassa paikassa noussut haudan pohjalta portaat haudan takareunan päälle. Portaiden puurakenteet on purettu mutta niiden paikat näkyvät noin metrin levyisinä syennyksinä haudan seinämissä. Hautojen seinämät ovat olleet ainakin osittain tuettuja puuparruilla. Puumateriaali on hävinnyt mutta niiden kiinnittämiseen käytettyjä rautalankalenkkejä on edelleen havaittavissa hautojen seinämissä.
Taisteluhauta muuttuu koillisosassa yhdyshaudaksi, joka jatkuu etelään jossa on kaksi suojahuoneen kuoppaa, joiden koko on 6 x 8 m ja syvyys 4 m. Pohjoisemmassa suojahuoneessa on yksi ja eteläisemmässä kaksi sisäänkäyntiä. Suojahuoneiden puurakenteet on poistettu.
Puolustusaseman kaakkoispuolella on noin metrin korkea ja 200 m pitkä maa- ja kivivalli, joka on kaakko-luode -suuntainen. Kyseessä on ilmeisesti viereiseltä pellolta raivatuista kivistä muodostunut valli eikä puolustusvarustus.
Pohjoisosa:
Pitkän Hepolammen pohjoispuolella, mäntyä kasvavassa kangasmaastossa on noin 40 metriä pitkä, maahan kaivettu taisteluhauta, jonka syvyys on 2-2,5 m. Torjuntasuunta on länsilounaaseen. Taisteluhaudan takana on kaksi maahan kaivettua suojahuoneen kuoppaa, joiden koko on 4 x 8 m ja syvyys 3-5 m. Kummassakin suojahuoneessa on ollut kaksi sisäänkäyntiä. Puurakenteet on poistettu.

Hiekkalahti 2 (1000031126) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kaakkoon laskevalla harjun rinteellä kolme löytöaluetta. Alimmalla löytöalueella (1) mahdollinen keittokuopanne, kooltaan 2x3 m, kapea terassi.
Löytöalueella 2, rinteen keskiosassa on rinteen reunalla matala valli, jonka takana asuinpainanteelta vaikuttava laakea ja matala painanne (koko?).
Löytöalue 3 sijaitsee löytöalueen 2 yläpuolella. Paikalla on muinainen rantavalli, jonka takana on laakea, joskin epäselvä, painanteelta vaikuttava alue.
Alueiden/asuinpaikan laajuudet suureksi osaksi arvioita.

Hirviniemi A (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahaudan halkaisija noin 8 m, vallissa nähtävillä rännipainauma.

Tupraminsärkät (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Selväpiirteinen jyrkkäseinäinen SE-NW-suuntainen kuoppa, jonka pituus on 2.5 m, leveys 1.3 m ja syvyys 0.6 m. Kuopassa kasvaa kuusentaimi.

Mäntyniemi Kalliometsä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Metsänreunassa luonnonkivistä ladottu uuniröykkiö. Uunin itäpuolella mahdollisia perustuskiviä, joiden perusteella rakennusjäännös lienee noin 10 x 4-5 m.

Vihtalahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee metsäisessä maastossa lähellä alueelle suunniteltu voimajohtolinjaa. Paikalla on neliömäinen, noin 2,5 x 2 metrin kokoinen maakuoppa, josta on tullut kairatessa vajaan kahdenkymmenen cm:n paksuinen hiilikerros. Kyseessä on hiilimiilu. Sen läheisyydessä on myös muita epämääräisempiä maakuoppia, joista osassa on havaittu hiilensekaista maata.

Ikosenvaara (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ikosenvaaran eteläosassa. Paikalle on merkitty vielä 1840-luvun pitäjänkarttaan nimeämätön pihapiiri, joka on sittemmin autioitunut. Alueella on näkyvillä pieni raivausröykkiö, joka on tehty laakean maakiven päälle ja osin sen kupeeseen. Röykkiön koko on noin 2 x 2 m ja korkeus noin 0,6 m. Lisäksi paikalla on noin 1,6 x 1,7 m kokoinen neliömäinen maakuoppa, joka on todennäköisesti vanha kaivo.

Kyyrönsuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Kyyrönsuon turvetuotantoalueen pohjoispuolella hiekkaisen muinaisrantatörmän päällä. Paikalta on löytynyt metsänlaikutusvaoista varhaista asbestikeramiikkaa sekä palanutta luuta. Lisäksi paikalla on havaittu liesikiveys.
Metsänlaikutus on ollut alueella kevyttä, eikä se ole tuhonnut kohdetta paljoa.

Mäkelä (1000031461) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Mäkelän tilan pihapiirin ja sen poikki kulkevan kylätien ympäristössä luoteeseen pistävällä niemellä. Paikalta on löytynyt aiemmin kourutaltta, joka on jäänyt löytäjän haltuun sekä kivitaltta (KM22218) ja kvartsi-iskoksia sekä ilmeisesti palanutta luuta. Löytötiedot ovat olleet kuitenkin vaillinaisia. Vuoden 2015 inventoinnissa pihapiirin pohjoisosasta kerättiin talteen useita kvartsi-iskoksia traktoriuran varrelta, noin 30 metrin pituiselta pätkältä. Maastoltaan tällä kohdin alue on luoteeseen laskevaa hiekkaista rinnettä. Myös kylätien koillispuolelta löytyi pellonpientareelta yksi kvartsi-iskos.
Asuinpaikka on todennäköisesti säilynyt paikoin ehjänä, mutta tuhoutunut osittain pihapiirin sekä tien rakentamisen yhteydessä.

Roukkajankoski (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Roukkajankosken pohjoisrannalla on sijainnut viimeistään 1776 mylly, jolloin se on merkitty pitäjänkarttaan. Saramojokeen ja peltoihin rajautuvalla metsäsaarekkeella on säilynyt useampia rakennustenpohjia, jotka liittynevät alueella toimineisiin eri-ikäisiin myllyihin ja myllytupiin sekä muihin rakenteisiin. Osassa rakennustenpohjissa on nähtävissä uuninpohjia. Paikalta on löytynyt myös yksi vanha myllynkivi, jota on käytetty myöhemmin yhden rakennuksen perustuskivenä. Muut vanhat myllynkivet on siirretty muualle.
Myllyä on tiettävästi yritetty käynnistää vielä 1939, mutta se ei ole enää onnistunut.

Käpälyskoski (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ylikylänjoen suulla Käpälyskosessa mainitaan olleen kaksi myllyä jo vuonna 1761. Vuoden 1781 verollepanokarttaan koskessa olevan Käpälyssaaren molemmille puolille on merkitty mylly. Sekametsää kasvavalla saarella on todettu kaksi rakennuksenjäännöstä, joissa ei ole havaittu merkkejä tulisijoista. Rakenteiden on tulkittu liittyvän alueen myllyihin liittyvään toimintaan. Saaren molemmin puolin sijaitsevia vesiuomia on puolestaan perattu voimakkaasti, eikä näillä alueilla ole säilynyt enää rakenteita.

Talviniemi (1000031464) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee peltojen keskellä olevalla kivikkoisella metsäsaarekkeella. Paikalla on autioitunut tontti. Vuoden 1826 verollepanokartassa alueelle on merkitty talo ja myös vuoden 1847 pitäjänkartassa samalla paikalla on ollut pihapiiri. On mahdollista, että paikka on ollut asuttu jo 1700-luvulla, vaikka vuoden 1781 karttaan ei paikalle olekaan merkitty taloa. Kyseisestä kartasta puuttuu suurin osa isojaon aikaisista taloista. Paikka on autioitunut viimeistään 1900-luvun alussa.
Saarekkeen länsirinteessä on todettu vuoden 2015 inventoinnissa todennäköinen kellarin jäännös ja heti tämän eteläpuolella neliön muotoinen tulisijaton rakennuksen perustus. Näiden itäpuolella on noin 5 x 6 m kokoinen uunillinen rakennuksen pohja. Lisäksi saarekkeen eteläosassa havaittiin loivareunainen kuopanne. Alueella on todennäköisesti säilynyt myös muita rakenteita.

Jukajoen mylly (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Myllylän talon itäpuolella, maantien vieressä eteläpuolella on vanha pato ja myllyn raunio sekä myllyyn liittyvää tielinjaa. Pato on luonnon kivistä rakennettu.

Kovero Anttila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Anttilan pihapiirissä, kohdassa on kumpare, joka on nuorehko leipomon paikka.
Kohdassa N 6940041 E 681711 olevan perustuksen Suhonen kertoi olevan peräisin 1940-lu-vulla palaneesta riihestä. Paikalla on selkeä rakennuksenpohja uuninjäännöksineen.
Em. riihenpaikan lähellä oleva kellari – josta on nyt jäljellä laaja kuoppaa – on ollut käytössä Suhosen (s. 1955) muistin aikana.
Kaksi kiviröykkiötä pellon yläreunassa, neljä rakennuksen pohjaa ja kolme kuoppaa. Röykkiöitten läheisyyteen tehdyistä koekuopista löytyi peltokerroksen alaisia tumman maan kerroksia sekä kahdesta koekuopasta palat karjalaista keramiikkaa.
Näkyvät rakennuksen pohjat 1800-1900 -luvulta.

Luotolahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rakenne sijaitsee Miinanniemen juuressa, Kultajärven ja Luotolahden välisellä kapealla kannaksella. Metsätien itäpuolella. Rakenne voi olla funtioltaan muukin kuin pyyntikuoppa.
Rakenne on selkeän neliömäinen, sivut noin 5 m, syvyys noin 2 m. Kuopan pohja on tasainen, sivultaan noin 1,5 m. Pohjaa reunustaa seinämää myötäillen kapea, noin 20 cm leveä hyllymäinen kynnys.

Länkisaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kvartsit on poimittu Loitimon Länkisaaren luoteisrannalta, laavupaikan edestä. Arkeologi ei ole tarkastanut paikkaa.

Suontaus (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Korkeimman harjanteen luoteispäässä. Maaperä laikutettu, mikä vaikeuttaa havaitsemista. Kuoppa on kantikas ja epämääräinen. Kooltaan noin 4 x 2,5 m, syvyys 60-70 cm. Ei valleja. Voi olla tarkoitukseltaan myös muu kuin pyyntikuoppa. Lisäksi alueella on nähtävissä muita kuopparakenteita sekä kiviaita. Kohteen ajoitus ja tarkat ominaisuudet eivät ole tiedossa ja muinaisjäännös vaatii lisäselvitystä.

Utran vanha kanava-alue (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Alue on tarkemmin kartoittamatta.
1500-luvulta lähtien Utran koskissa on ollut kalastamoja. Vuosina 1754-56 kalastamojen uudistuksen yhteydessä kaikkiin viiteen salmeen rakennettiin padot sekä mantereesta Saunasaareen silta. 1700-lopulla perustettiin ensimmäinen saha, mahdollisesti koko Pohjois-Karjalan ensimmäinen. Kosken paartaalla oli myös tuulimylly. 1833 Arppe rakennutti Sahasalmeen uittokavavan. Utran kanava oli Suomen toinen sulkukanava. 1860-luvulla perustettiin jälleen saha. Avokanava rakennettiin 1847-53 välisenä aikana olemassa olevan venekanavan paikalle.
Sahan työväestön asumuksia on ollut Utransaaressa.
1910 tienoilla mantereen sahan paikalle rakennettiin yksiraaminen vesisaha, höyläämö ja mylly. Näiden toiminta jatkui 1950-luvun alkuun. Rakennukset purettiin sittemmin.
Saaren sahan paikalle rakennettii 1914-15 niputuslaitoksen kouru, jota käytettiin 1950-luvulle.
1951 valmistui Utran kanavan laajennus.

Siikakosken myllykanavat (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Nykyisen maantien länsipuolella on kaksi kaivettua kanavaa, jotka rajaavat ns. herrain saarta . Tässä saaressa oli sahan herroilla sauna ja uimapaikka. Kanavista vanhempi on todennäköisesti nykyiseltä maantieltä suoraan länteen pääuomaan suuntautuva uoma, jossa reunojen kiveys on selkeästi säilynyt.
Kanava on todennäköisesti rakennettu 1700-luvulla. Kanava on ulottunut vanhalle ruismyllylle, joka nykyisin on entistettynä toimintakunnossa. Kanavassa ei enää virtaa vettä . Ruismyllyn pohjoissivulla on havaittavissa vanhoja rakenteita.
Myllykanavista nuorempi on kaivettu todennäköisesti 1800-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Höytiäisen vuonna 1859 tapahtuneen laskun jälkeen kanavaa parannettiin . Tämä kanava johtaa edelleen vettä ruismyllylle
Myllykanavat erottuvat edelleen selkeinä vanhoina kivirakenteina ja ne on helppo yhdistää edelleen käytössä olevaan ruismyllyyn. Myllykanavat ja ruismylly ovat oleellinen elementti Siikakosken kulttuuriympäristökokonaisuudessa.
Vähintään sata vuotta vanhat vesimyllyjen jäännökset sekä niihin liittyvät pato- ja uomarakenteet ovat kiinteitä muinaisjäännöksiä.

Siikakosken tehdaskanava (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Tehdaskanava on kaivettu 1830-luvulla suunnitellun sahan turbiinin voimakanavaksi. Kanava on kivetty ja on osin betonoitu koillispäädyssään. Se on 6-14 m leveä ja noin 370 m pitkä. Kanavan reunat ovat pusikoituneet ja sen alitse on vedetty vesi- ja viemäriputket. Tehdaskanava on oleellinen elementti Siikakosken kulttuuriympäristökokonaisuudessa

Uskalin Linnanmäki (Asuinpaikat)
Tuntematon ajoitus; Kohde sijaitsee Kiihtelysvaaran pitäjän eteläosassa, Uskalintien ja Vihtakoskentien risteyksen
luoteispuolella kohoavalla matalareunaisella mäellä Uskalin (entisen Uskaljärven) kylässä. Linnanmäen pohjoispuolella on Uskaljärven Lopotinlahden rantametsää. Linnanmäen maaperä on melko kivistä hiekkaa ja hiesua (hiesumoreenia). Vanhan peltoviljelyn jättäminä jäännöksinä kiviröykkiöitä, peltoterassi sekä terassipeltoalueen reunaan syntynyttä matalaa maavallia.
Laelta osin tasainen, jyrkähkö rinteinen. Ilmoituksen mukaan laella kivikkoa, jota raivattu laidoille ja kasoihin. Keskellä on suurehko kallio tai maakivi.

Tervasniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Mekrijärven luoteisosassa, Tervasniemessä. Vuoden 2020 inventoinnissa paikalle kaivetussa koekuopassa havaittiin selvä kulttuurikerros sekä palanen luun kappaleita. Muutaman metrin päässä koekuopan länsipuolella havaittiin suorakaiteen muotoinen kooltaan noin 4x5 metrinen ja lähes maantasainen kiveys. Mahdollisesti kyseessä on useita satoja vuosia vanhan rakennuksen reunakiveys. Noin 50 metriä rakenteen koillispuolella olevasta rantakivikosta (Tervasniemi NE) on vuonna 2017 löytynyt metallinetsinnässä myöhäisrautakautinen ristikkoriipus ja nuolenkärki, joiden löytöyhteyttä ei vuoden 2020 tutkimuksessa kyetty selvittämään.

Kuusenjuuri Jussila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kuusenjuuren vanhalta tilalta koilliseen sijaitsevan mäen laella on hyvin säilynyt historiallisen ajan asuinpaikan kokonaisuus. Kohde sijaitsee tiheässä mänty- ja kuusimetsässä.
Kohteeseen kuuluu korkeahko (1,5 m) suuren rakennuksen kivijalka, uunin raunio, kellarikuoppia, kiviaitoja ja pellonpohjaa.
Paikalla on sijainnut Jussilan talo isonjaon alkaessa (V. Saloheimo 1971)

Kirkkosaari 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Varasjoen eteläpuolelle tehdyn koekuopan pohjalta havaittu kulttuurikerros. Maasto tasaista, heinikoitutta puistoaluetta. Tiilestä ja hiilestä koostuva kerros, mahdollisesti paikalla sijainneen historiallisen asuinpaikan pohja.
Lieksan alueen vanhin asutus sijaitsi Kaupunginniemessä (ts. Kirkkosaaressa).

Kiihtelysvaaran kirkko ja kirkkomaa (Hautapaikat)
Historiallinen; Kiihtelysvaaran toinen, 1769-70 rakennettu kirkko. Kirkon yhteydessä olevan hautausmaan mainitaan olleen käytössä jo ensimmäisen kirkon aikana. Kiihtelysvaarasta tuli oma kappeliseurakunta 1680-luvulla. Oma kappelikirkko rakennettiin todennäköisesti noihin aikoihin. Ensimmäisen kirkon sijaintia ei tiedetä.
Palaneen kirkon kivijalka sijaitsee luode–kaakko-suuntaisella harjanteella, sen laella. Ki-vijalan lounaisosa näyttäisi olevan ympäristöään ylempänä eli todennäköisesti paikalle tuo-dun täyttömaan päällä. Muualla kivijalan kohdalla ei ollut erotettavissa anomalioita maan-pinnan korkeudessa. Ympärillä on 0,5–1 m korkealla kiviaidalla rajattu kirkkomaa. Kirkkomaan lounaisosa, jossa on puinen kellotapuli, on huomattavasti kivijalan kohtaa alempana.
Pellon pinta heti kirkkoaidan ulkopuolella on noin puoli metriä kirkkomaan maanpintaa alempana. Tämä saattaa viitata kirkkomaalle tuotuun täyttömaahan.
Kiihtelysvaaran uusi kirkko otettiin käyttöön vuonna 1770, ja jo saman vuosisadan lopulla valitettiin kirkon ympärillä ollutta hautaus-maata ahtaaksi (Juvonen 1990: 479 ja sen läh-teet). Tieto viittaa siihen, että kirkkomaa on ollut samalla paikalla pitempään kuin pari, kolme vuosikymmentä
Itse kirkonpaikan jatkuvuuteen voivat viitata vuoden 2018 palon jälkeen talteen otetut 1730-luvun rahat, joiden tarkka löytökonteksti on kuitenkin epävarma (ks. Ynnilä 2018: 47). 1930-luvun korjaustöissä ”permannon” alta kerrotaan löytyneen myös 1600-luvun rahoja (Sanomalehti Savo 15.7.1931).
Palaneen kirkon alueella on suoritettu kaivaustutkimuksia vuosina 2018-2022. Tutkimuksissa kirkon alta on paikannettu muun muassa raudanvalmistuspaikasta kertovia rakenteita ja löytöjä, kirkon alle tehtyjä hautauksia sekä vanhaan viinikellariin liittyviä jäännöksiä.

Jyrinlahti 5 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikka tarkastettiin vinovalovarjosteessa näkyneiden mahdollisten asumuspainanteiden perusteella metsänkäyttöilmoituksen yhteydessä. Maastotarkastuksessa 23.10.2018. paikalla havaittiin kolme lähekkäistä asumuspainannetta. Ne sijaitsevat kahdella alekkaisella rantaterassilla. Ylemmällä rantaterassilla on yksi painanne (nro 1) ja alemmalla kaksi vierekkäistä asumuspainannetta (nro 2 eteläisempi ja nro 3 pohjoisempi).
Nro 1 on muodoltaan soikea. Kaakko-luode -suuntainen. Mitat noin 7 x 10 metriä, syvyys noin 0,6 metriä. Painannetta ympäröi selkeät vallit, jotka luoteiskulmasta ovat hieman painuneet (vanha metsäkoneura kulkee yli). Painanteen keskelle tehdystä koepistosta tuli kuusi saviastian palaa. Hiilen sekaista likamaata oli ainakin 25 cm:n syvyyteen.
Nro 2 ja 3 ovat vierekkäin alemmalla terassilla. Niiden välistä kulkee heikko metsäkoneura, joka on hieman painanut rakenteita. Painanne nro 2 on pyöreähkö, kooltaan noin 7 x 10 metriä, syvyydeltään 0,5 metriä. Painanteen keskelle tehdyssä koekairauksessa erottui noin 20 cm:n vahvuinen harmaa likamaakerros. Syvemmälle ei kairattu.
Painanne nro 3 ei ole yhtä selkeästi näkyvä kuin edelliset. Se sijaitsee aivan painanteen nro 2 rinnalla, sen luoteispuolella. Painanteen koko on hieman vaikea hahmottaa, mutta se on suunnilleen painanteen nro 2 kokoinen. Keskelle tehdyssä koekairauksessa paljastui noin 15 cm:n vahvuinen likamaakerrostuma.
Asumuspainanteiden ympärillä on kivikautinen asuinpaikka, joka jatkuu kairausten perusteella ainakin 20 metriä painanteista kaakkoon ja luoteen suunnassa karttaan merkitylle metsäautotielle, jolta löytyi kolme kvartsi-iskosta. Alueen kokonaislaajuuden määrittäminen vaatisi tarkempia tutkimuksia. Tarkastuksesta ei ole erillistä tarkastuskertomusta.

Pukkikallio (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Juojärven Jäätsalon eteläosassa, noin 175 m Suuren Rasvalaksin rannasta pohjoiseen sijaitseva tervahauta. Kohde erottuu Lidar-/ vinovalovarjosteessa ja se tarkastettiin Jäätsalon (Jäätsaloraaren ja Lammassaaren ranta-asemakaavan) inventoinnin yhteydessä vuonna 2018. Laakean tervahaudan halkaisija on noin 16 m, josta vallin paksuus osuus on noin 2,5-3 m. Tervahauta sijoittuu eteläkaakkoon viettävään rinteeseen siten, että sen pohjoisvalli on ulkoapäin tarkasteltuna alle puoli metriä korkea, kun eteläpuoleisen vallin korkeus on yli metrin. Tervahaudan syvyys sen keskeltä vallien laelle on noin 1,6 m.
Tervahaudan halssi suuntautuu kohti kaakkoa ja on pituudeltaan 5-6 metriä. Tervahauta on 2010-luvulla avohakatulla alueella, jota peittää sakea aluskasvillisuus. Sen ympäristöä tarkastettaessa ei saatu havaintoja mahdollisesta tervapirtistä.

Hilpansaari (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä löytynyt lehtimäinen rautainen padankorvake, nuolenkärki ja kuparipellistä tehty, koristelunsa puolesta myöhäisrautakautinen riipus hiekkamaasta 20 - 30 cm syvyydestä, noin 10 neliömetrin alalta.
Vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä kohdetta ei pintapuolista tarkastelua lukuun ottamatta tutkittu ja sen luonne ja aluerajaus ovat löytöaineistoon ja topografiaan perustuva arvio. Kohteen luonteen selvittäminen edellyttää koekaivausta tai vähintään -kuopitusta.

Lohisensaaret 1 (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä löytynyt partakirves, nuolenkärki ja sulanutta metalliseosta, jossa on kiinni palaneita luunsiruja. Metalliesineet sekä koekuopista löytyneet savikuonan kappaleet viittaavat kuitenkin siihen, että paikalla on ollut myös myöhempää toimintaa, mahdollisesti mm metallin käsittelyä. Asuinpaikan länsiosassa on paksuja likamaakerroksia (enimmillään 50 cm), jotka sisältävät runsaasti palanutta luuta, mm kalan luita. Asuinpaikan pintakerrokset ovat jossain määrin vaurioituneet metsänuudistuksen yhteydessä.
Kohteessa toteutettiin vuonna 2019 koekaivaus, jossa todettiin, että paikalla on
laaja ja moniperiodinen asuinpaikka, jossa oli lisäksi viitteitä metallikautisesta metallinkäsittelystä. Mahdollisesta hautauksesta ei saatu lisähavaintoja. Erään koekuopan likamaakerroksen hiilestä saatiin viikinkiajalle menevä radiohiiliajoitus 1140±30 BP (ICA-19C/1102).

Hyypienniemi (Hautapaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä löytynyt noin 10 neliömetrin alalta, 20 - 30 cm syvyydestä hiekkamaasta veitsenterä, nuolenkärki ja kattilankorvake. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Viluvaara 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on löytänyt rantavedestä kvartsi-iskoksia ja -ytimiä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Hautamäki (1000035299) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta on varsin hyvässä kunnossa ja se erottuu maastossa hyvin tiheästä kasvustosta huolimatta. Tervahaudan halkaisija on 9 metriä ja sen syvyys on 2 metriä. Tervahaudan ränni on 1,5 metriä leveä ja pituudeltaan noin 5 metriä.

Piistiinniemi länsi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu paikallistettu Lidar-kartasta. Halkaisija kartalta mitaten noin 22m. Ilmanottoaukot kiertävät sivuilla.
Tarkastettava maastossa.

Mölkänlampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu, paikannettu Lidar-kartalta. Tarkastettava maastossa. Halkaisija kartalta mitattuna noin 24 m. Ilma-aukot kiertävät sivuilla.

Ylimmäinen hautalampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahaudan halkaisija on 10 metriä ja syvyys 1,5 metriä.

Säynäsemä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on löytänyt Säynäsemän etelärannalta rantavedestä kvartsi-iskoksia noin 25 metrin matkalla (diar. KM 42015). Lisäksi hän havaitsi mahdollisen asumuspainanteen (laajuus 4 x 6 metriä) rantatöyrään päällä kymmenkunta metriä rannasta. Painanteesta löytyi lapionpistosta kvartsiesine (diar. KM 42092).
Valokuvassa on selkeä asumuspainanne, tarkastettava maastossa.

Larinsaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Saaren leiripaikan hiekalta, itä- ja länsirannoilta.

Värtsilä Piilovaara (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on löytynyt Piilovaaran laelta 20 - 30 cm syvyydestä rautaesineitä ja rautakuonaa (ks. alakohteet; diar. KM 42102). Maastossa on runsaasti myös sota-ajan kranaatinsirpaleita. Löytäjän mukaan kansanperinne tuntee Piilovaaran piilo- ja puolustautumispaikkana.
Vaatii lisäselvitystä; kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Piilovaara (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on Piilovaaran laelta löytynyt 20 - 30 cm syvyydestä väkänuolenkärki ja kaksi veistä (ks. alakohteet, diar. KM 42103).
Vaatii lisäselvitystä; kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Lohisensaaret 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Rantatörmän vierestä rantavedestä löytyi jonkin verran kvartsi-iskoksia, palaneita kiviä sekä yksi pala asbestia. Lisäksi löytyi vanhoista ja jo lähes umpeen kasvaneista laikutusläikistä pari kvartsi-iskosta.
Kohteen laajuuden määrittely vaatii koekaivauksen.

Haudanlahti 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Löppölänsalmen etelärannan moreeniharjanteella havaittiin 12 viljelyröykkiöitä. Harjanteen keskiosan metsä on hakattu (röykkiöt 5-12).

Pyssyniemi 2 (Raaka-aineen hankintapaikat)
Esihistoriallinen; Hiekkapohjainen kivikkoinen harjanne, jolta löytyi kvartsi-iskoksia ja raaka-ainekappaleita viidestä eri kohdasta. Löydöt tehtiin hakkuualueen äestysurista. Kohde sijaitsee noin 200 metrin päässä varhaismetallikautisesta hautaröykkiöstä (Rääkkylä Pyssyniemi, 1000023827).
Harjanteen luontaisessa kivikossa on isokokoisia kvartsikimpaleita. Lohkottua ja iskettyä kvartsia löytyi vain muutamista keskittymistä. Koska avointa mineraalimaata oli runsaasti ja havainto-olosuhteet olivat hyvät, eikä muita asuinpaikkaan viittaavia merkkejä tehty, kohde on tulkittu raaka-aineen hankintapaikaksi.
Löytökorkeus on kivikauden lopun ja varhaismetallikauden rantakorkeuksilla.

Kokkoniemi (1000036914) (Asuinpaikat)
Rautakautinen; Kokkoniemi sijaitsee noin 7,5 kilometriä Juuan kirkonkylän pohjoispuolella olevalla avohakkuualueella Miinoonsaaren edustalla. Alue on kauttaaltaan laikutettu ja maanmuokkaus on vahingoittanut kohdetta. Topografialtaan kohteen ympäristö on loivasti järveä kohden laskeva rinne. Välittömästi kohteen pohjois- ja koillispuolella maasto laskee jyrkästi rantaan. Löytöalue sijaitsee tämän törmän reunalla. Alue on kauttaaltaan kivikkoinen ja maa-aineksena on moreeni.
Toukokuussa 2019 alueelta on löytynyt metallinetsinnän yhteydessä useita rautakaudelle ja keskiajalla ajoittuvia esineitä ja esineen kappaleita. Löytöaineistoon kuuluu muun muassa spiraalipäinen ketjunkantaja, veitsi, nuolenkärkiä ja muita metalliesineitä. Yksittäisten löytöpaikkojen sijaintia ei tarkastuksen yhteydessä ollut mahdollista selvittää luotettavasti.
Museoviraston koekaivausryhmä tutki kohdetta kesällä 2020. Tutkimusten tarkoituksena oli selvittää esineiden löytöpaikan luonteen lisäksi sitä, ulottuuko paikalla mahdollisesti oleva kiinteä muinaisjäännös läheisille rakentamattomille rantatonteille. Tutkimuksessa ainoastaan kahdessa koekuopassa havaittiin nokimaata ja oletettavasti palaneita tai muutoin rapautuneita kiviä. Havaintojen perusteella paikalla ei näyttäisi olevan kalmistoa. Kohde saattaa olla pienialainen leiripaikka tai tilapäinen asuinpaikka.

Pönttökangas S (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilun ympäri on ilmanottoaukkoja. Halkaisija noin 18 m. Maastossa tarkastamoton.

Pönttökangas kaakko (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilma-aukot ympärillä. Halkaisija noin 19 m. Maastossa tarkastamaton.

Parissavaara N1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilun ympäri ilna-aukot. Halkaisija noin 18 m

Parissavaara N2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilma-aukot miilun ympärillä. Halkaisija noin 18 m. Maastossa tarkastamaton.

Parissavaara N3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilma-aukot reunoilla. Halkaisija noin 15 m. Maastossa tarkastamaton.

Parissavaara N 4-6 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kolme miilua vieri vieressä. Ilma-aukot sivuilla. Halkaisijat: miilu 4 (etelän puoleinen) noin 18 m, keskimmäinen, nro 5, noin 23 m, pohjoisin noin 32 m. Maastossa tarkastamattomia.

Historiallinen; Ilma-aukot ympärillä, halkaisija noin 15 m. Maastossa tarkastamaton.

Pönttökangas P (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilut jonossa, kiinni toisissaan. Halkaisijat 15-23 m. Ilma-aukot sivuilla. Maastossa tarkastamattomia

Pönttökangas luode (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilma-aukot ympärillä. Halkaisija noin 19 m. Ei tarkastettu maastossa.

Iso Pesälampi lounas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilma-aukot reunoilla. Halkaisija noin 24 m. Maastossa tarkastamaton.

Iso Pesälampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilma-aukot ympärillä. Halkaisija noin 22 m.

Kiihtelysvaara Mattila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Isojakokartan talotontti sijaitsee nykyisin joutomaalla heti Mäkräntien länsipuolella ja Met-säpolku-nimisen tilustien eteläpuolella. Paikalla on ympäristöään ylempi loiva kumpare. Paikalle kaivetuista koekuopista tai kairauksista ei tullut fajanssin palaa lukuun ottamatta löytöjä., mutta niissä todettiin tummaa maata, kulttuurikerrosta.
Noin 40 m em. koekuoppaa ja isojaon tonttia etelämpänä, kohdassa N 6933593 E 667341, todettiin 10 x 4 metrin laajuinen suorakaiteen muotoinen kumpare, jonka suurin korkeus oli 0,6 m. kyseessä lienee rakennuksen perustus. Noin 10 m siitä etelään, kohdassa N 6933581 E 667343, on halkaisijaltaan kolmimetrinen ja 0,7 m korkea kivinen kumpare, jossa erottui kairanpistossa mustaa maata. Ilmeisesti kyseessä on uunin jäännös.

Kiihtelysvaara Pappila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kyseessä on isonjaon kantatilatila nro 5, jonka nimi on Pappila. Saloheimon (1971a: 71)
mukaan Kiihtelysvaaran pappila muodostettiin 1700-luvulla Iivari Parviaisen aiemmin isännöimästä autiotilasta. Senkin juuret näyttävät menevän 1600-luvulle. Isonjaon Pappilan tontti on muita suurempi ja sen nykyinen rakennuskanta on vanhaa.
Vuonna 2022 suoritetun koekaivauksen aikana alueelle avattiin seitsemän koekuoppaa ja viisi pientä koeojaa. Valtaosa koekuopista ja -ojista oli löydöttömiä. 1800-1900-lukujen asuinpaikkaesineistöä saatiin talteen kolmesta kuopasta sekä yhdestä koeojasta. Vanhin ajoitettava kaivauslöytö on yhden dengan kuparikolikko vuodelta 1797. Pappilan nurmi- ja puutarha-alueella ei tutkimusten perusteella näytä olevan säilyneenä historiallisen ajan kiinteää muinaisjäännöstä. Asuinpaikka-alue, mikäli sellaista kiinteistöllä on, sijainnee loivassa rinteessä puutarhan lounaispuolella.

Totkunniemi Hovimäki 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Hovinmäen pihapiirin itäosassa koekuopasta löydetyt palaneet luun palaset ja kvartsi-iskos, jotka viitannevat vanhaan asuinpaikkaan tässä osassa pihapiiriä (KM 40583:1-3).

Totkunniemi Lapinmäki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Lapinmäellä, vanhan metsittyneen pienen pellon länsilaidalla havaittiin kaksi rakennetta. Itäisempi on kuvailtavissa lähinnä kivivalliksi, jossa kuitenkin paikoin on selvää kiviladelmaa. Mahdollisesti tämä on jonkinlainen talonpohja tai kellari, vaikka se sijaitseekin ilmeisesti keskellä vanhaa peltoaluetta. Rakenteen koko on noin 5 x 5 metriä. Varmempi talonpohja on ylempänä mäellä, selvästi vanhan pellon ulkopuolella. Täällä on selvä noin 5 x 5 metrin kokoinen talonpohja, jonka lounaisnurkassa on liesikumpu. Liesikummun takana
maastossa on epämääräisiä kuoppia ja kiveystä, joka ehkä viittaa rakenteen jatkuneen tähän suuntaan. Talonpohjan reunoilla kasvaa joitakin koivuja, jotka eivät näytä erityisen vanhoilta. Talonpohjasta noin 30 metriä länteen, mäen syrjässä havaittiin kuusikossa kaksi halkaisijaltaan n. kolme metriä olevaa kuoppaa. Lapion pistossa ei näkynyt hiiltä. Kuopat saattaisivat olla nauris- tai muita varastokuoppia. Karttojen perusteella
paikka on hylätty ennen vuotta 1927. Raunioiden ympärille kaivettiin joitakin tuloksettomia koekuoppia.

Sittoniemi Kampuransärkät (Asuinpaikat)
Historiallinen; Sittoniemen talonraunio sijaitsee Kampuranlahdelle johtavan metsäautotien itäpuolella, Sammalsuon eteläpuolella olevilla Kampuransärkillä. Talonpohjalle johtaa metsäpolku, jota ei ole merkitty peruskartalle. Noin 4 x 4 metrin kokoinen kivijalka on välittömästi polun etelä-/kaakkoispuolella. Kivijalan sisällä on liesikumpu ja nähtävästi kivijalkaan liittyy noin 2 x 4 metrin kokoinen ”eteistila” liesikummun puoleisen seinän jatkeena.
Polun toisella puolella on 25 metrin mittainen kiviaidan pätkä. Todennäköisesti Kampuransärkillä on ollut jossain vaiheessa pieni tupa viljelyksineen. Rakennuksen viereen tehtiin yksi tulokseton koekuoppa. Rakennuksen iästä ei ole mitään tietoa, mutta todennäköisesti se on yli 100 vuotta vanha.

Totkunniemi Rantala (Asuinpaikat)
Historiallinen; Erilaisia metallilöytöjä. Tarkenettava maastossa.

Päivärinne (1000037313) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pyöreä, halkaisija noin 15 m, kekusta noin 1 m:n syvyinen.

Rupsanniemi (Hautapaikat)
Rautakautinen; Rupsanniemi sijaitsee noin 24 kilometrin päässä Kiteen kirkonkylän eteläpuolella sekä noin 14 kilometrin päässä Kesälahden kirkonkylän itäpuolella. Venäjän rajalle Rupsanniemestä on matkaa noin kaksi kilometriä. Kyseessä on kivikkoinen ja sangen jyrkkärinteinen niemi, joka työntyy Pyhäjärveen Suolahden vesistöalueella. Niemen edustalla on kolme pientä saarta, Kiermansaari, Pulli ja Mastrannansaari sekä hieman laajempi Jänissaari.
Noin 40 metriä löytöpaikan pohjoispuolella sijaitsee kesämökki sekä siihen liittyviä ulkorakennuksia. Niemen aluetta on tältä osin muokattu tasaisemmaksi ja paikalle on ilmeisesti siirretty maata muualta. Niemen kärki on kuitenkin säilynyt pääosin muokkaamattomana, joskin etelärannalla on nähtävissä laituri sekä edellä mainittu maanottokuoppa.
Rupsanniemestä on maaliskuussa 2020 löytynyt metallinetsinnässä hopeasta valmistettu särmänuppinen hevosenkenkäsolki sekä kaksi rautanaulaa. Soljen löytöpaikka asettuu niemen kärjen tuntumassa olevan suuren maakiven pohjoispuolelle, josta se on löytynyt humuskerroksen ja mineraalimaan rajapinnasta. Naulat sen sijaan löytyivät soljen löytöpaikan pohjoispuolelta, noin 3-5 metrin päässä olevalta kiviseltä tasanteelta. Naulojen tarkkaa löytöpaikkaa ei ollut mahdollista määritellä tarkastuksen yhteydessä.
Tarkastuksen yhteydessä ei tavattu maan päälle erottuvia rakenteita, palaneita luita tai muita löytöpaikan luonnetta valottavia ilmiöitä. Sijaintinsa sekä kajoamattomien metallisignaalien perusteella kyseessä lienee kuitenkin kiinteä muinaisjäännös, mahdollisesti viikinkiaikainen hautapaikka. Kohteen todellisen luonteen määrittäminen vaatii kuitenkin lisätutkimuksia.

Pieni Anttonen (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Olpperinlammen ja Ruunaantien välisellä kankaalla sijaitseva hiilimiilu, joka on merkitty maastokartalle ja erottuu selvästi Lidar-korkeusmallissa. Korkeusmallin perusteella miilu on halkaisijaltaan noin 13 metriä.
kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Reposaaret 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Reposaarten länsiosassa Reposuohon työntyvässä niemekkeessä. Miilu on merkitty maastokartalle ja se näkyy selkeästi myös Lidar-korkeusmallissa. Lidar-aineiston perusteella kyseessä on halkaisijaltaan noin 13 metriä oleva rakenne.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Anttosenvaara (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Tikkuusuohon työntyvässä niemekkeessä. Kohde on merkitty maastokartalle ja se erottuu selvästi myös Lidar-korkeusmallissa. Kyseessä on arviolta 15 metriä halkaisijaltaan oleva rakenne.

Pönttökangas koillinen (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hatuntien pohjoispuolella olevalla kankaalla erottuu Lidar-korkeusmallissa yksittäinen hiilimiilu, jonka halkaisija on mallin mukaan noin 17 metriä.

Pyysaari (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pyysaaren luoteisosassa sijaitsee yksittäinen tervahauta. Rakenne on on ehjänä säilynyt ja sijaitsee Pyysaaren sisäosassa hakkuuaukealla. Paikalla kasvoi inventointihetkellä tiheää taimikkoa. Muodoltaan pyöreä tervahauta on rakennettu hiekkaiselle kohdalle muuten kivisessä maastossa. Sen läpimitta on noin 12 metriä ja sen keskiosa on noin kolme metriä syvä. Reunavallit kohoavat noin metrin ympäröivää maanpintaa korkeammalle ja ovat leveydeltään liki kolmemetriset.

Piistiinniemi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kaksi hiilimiilua sekä mahdollinen tervahauta sijaitsevat Piistiinnniemen keskivaiheilla olevassa havumetsässä. Hiilimiilut sijaitsevat vierekkäin ja mahdollinen tervahauta näiden koillispuolella, noin 97 metrin päässä. Hiilimiilut ovat halkaisijaltaan noin 13-15 metriä ja tervahaudan halkaisija on noin yhdeksän metriä.

Piistiinniemi 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Piistiinniemen itäreunalla olevalla kankaalla kosteikon itäpuolella. Kyseessä on arviolta 17 metriä halkaisijaltaan oleva rakenne, jonka ilmanottoaukot erottuvat selkeästi maastossa.
Kohde on paikannettu Lidar-korkeusmallin perusteella, eikä sitä ole tarkastettu maastossa. Vaatii lisäselvityksiä.

Jokiniemi (1000038669) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Piistiinniemen länsireunalla, noin 370 metriä Jokiniemen tilan kaakkoispuolella sijaitsee neljä hiilimiilua. Miilut sijoittuvat pohjois-eteläsuuntaisesessa rivissä lounaaseen laskevalla rinteellä ja halkaisijaltaan ne ovat noin 16 metrisiä. Pohjoisinta hiilimiilua lukuunottamatta rakenteet ovat lähekkäin.

Piistiinniemi 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kaksi hiilimiilua, jotka sijaitsevat Piistiinniemen keskivaiheilla kulkevan Piistiinniementien pohjoispuolisessa metsässä. Miilut ovat halkaisijaltaan noin 15 metrisiä ja ne sijaitsevat noin 135 metrin päässä toisistaan.

Historiallinen; Kaksi hiilimiilua, jotka sijaitsevat loivasti lounasta kohde laskevalla rinteellä Piistiinniemen itälaidalla noin 166 metrin päässä toisistaan. Miilut ovat halkaisijaltaan 14-19 metrisiä ja niissä on selvästi maastossa erottuvat ilmanottoaukot.

Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Pesussuon pohjoispuolella olevan vaaran länsirinteessä. Kyseessä on halkaisijaltaan noin 15 metrinen ja siinä on selkeästi erottuvat ilmanottoaukot.

Pesussuo (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kaksi vierekkäin olevaa hiilimiilua, jotka sijaitsevat Pesussuon länsilaidalla noin 190 metriä Piistiinjoen rannasta länteen olevan kukkulan rinteessä. Miilujen halkaisija on noin 15 metriä ja niissä on selvästi erottuvat ilmanottoaukot.
Kohde on paikannettu Lidar-korkeusmallin perusteella 28.5.2020 eikä sitä ole tarkastettu maastossa. Kohde vaatii lisäselvityksiä.

Kaidankangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Palojärven länsirannalla olevalla Kaidankankaalla. Kyseessä on 15 metriä halkaisijaltaan oleva tervahauta. Rakenteen etelälaidalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin kolmemetrinen halssikuoppa. Tervahauta sijaitsee hiekkakankaan melko tasaisella osalla, kohdalla, jossa maanpinta alkaa viettää lounaaseen. Puusto ympäristössä on pääasiassa mäntyä, mutta tervahaudan kohdalla kasva myös runsaasti nuoria lehtipuita.

Savikorpi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Alueella on kolme tiiviisti lähekkäin sijoitettua hiilimiilua. Miilut ovat halkaisijaltaan noin 11-13 metrisiä ja niissä on selvät ilmanottoaukot.
Kohde on paikannettu Lidar-korkeusmallissa 16.6.2020, eikä sitä ole tarkastettu maastossa.

Hirvenleukoinkangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Hirvenleukoinkankaan läpi kulkevan metsätien varressa. Kyseessä on yksittäinen, halkaisijaltaan noin 16 metriä oleva miilu, jonka reunoilla on nähtävissä selvät ilmanottoaukot.
Kohde on paikannettu Lidar-koekeusmallin perusteella 16.6.2020, eikä sitä ole tarkastettu maastossa. Vaatii lisäselvityksiä.

Hovila (1000039114) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Historilliseen asuinpaikkaan liittyviä löytöjä Nurmeksen museon järjestämässä metallinetsintapahtumassa. Löydöt käsiteltävänä Museoviraston arkeologisissa kokoelmissa.
Arkeologinen tarkastus puuttuu.

Siikakosken suisteet (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Kohteet sijaitsevat Liperin Taipaleenjoen Siikakoskessa kummallakin puolella nykyistä maantiesiltaa. Kyseessä ovat tukkien uittamisen ohjaamista varten tehdyt suisteet (uittorakenne). Pääkohde (1000039189) sijaitsee nykyisen maantiesillan länsipuolella. Kohde on rakennettu päällekkäin ladotuista kivistä kylmämuuraamalla ilmeisesti vuonna 1912. Suiste on pituudeltaan noin 95 metriä ja leveydeltään 2-3 metriä ja korkeus joenpohjasta on noin 70-80 cm. Suisteessa on useita aukkoja, jotka on tehty 1990-luvun kalataloudellisissa kunnostustöissä. Suisteen päältä on raivattu siellä ollutta puustoa ja suisteen rakenne onkin nykyään helpommin havaittavissa ja ymmärrettävissä osana koskialueen uittohistoriaa ja monipuolista kulttuuriperintöä. Puuston raivaaminen myös suojelee kohdetta.
Suisteet tarkastettiin Museoviraston toimesta ensimmäistä kertaa vuonna 2013 ja kohteita vietiin rekisteriin. Vuoden 2020 vedenalaisinventoinnissa (Rami Kokko, ARK Sukellus, 2020, Liperin Taipaleenjoen Siikakosken arkeologinen vedenalaisinventointi) kohdetietoja täydennettiin, jotta saatiin paremmat kohdekuvailu- ja rajaustiedot mahdollisia kalataloudellisia kunnostuksia varten.

Timitran Piiskuupetäjä (Tapahtumapaikat)
Historiallinen; Timitran Piiskuupetäjä sijaitsee Lieksan kirkosta 1,4 kilomemetriä länsilounaaseen, Timitranniemen pohjoisrannalla. Kyseessä on yksi Pielisjärven pitäjän vanhoista rangaistus- ja mestauspaikoista. Männyn voidaan arvioida olevan usean sadan vuoden ikäinen ja siitä on merkintä myös maastokartalla. Puun runkoa on veistetty kirveellä ja siinä on erotettavissa kaiverrus E.K.

Kekkola (1000039232) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Enon Nesterinsaaresta löytöjä pellosta jotka ajoittuvat ainakin pääosin uudelle ajalle. Katkelmallinen kampariipus ajoitukseltaan epäselvää tyyppiä, joka on varauksin viety myöhäisrautakaudelle.

Pärnälä (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pärnälän talosta 80–170 metriä etelälounaaseen – etelään – eteläkaakkoon olevalla alueella todettiin vuoden 2020 inventoinnissa 30 viljelyröykkiötä. Rakenteet sijaitsevat osittain kallioisella moreenikumpareella, noin 140x70 metriä olevalla alueella. Röykkiöt ovat kooltaan noin 1x1–5 x 4 metrin laajuisia ja noin 25–90 senttimetrin korkuisia. Kasvillisuus on likimain täysi-ikäistä mäntyvaltaista metsää. Ainoastaan alueen itäkoillisosassa on pieni melko uusi pusikoitunut hakkuualue, jossa todettiin vain 1 röykkiö. Alue rajoittuu etelässä Rantatiehen (rakennettu vanhoista peruskartoista päätellen joskus 1983–1994 välillä) ja koillisessa vanhempaan kaakosta Pärnälän taloon johtavan tilustien etelä-lounaispuolelle.

Kallioniemi (1000039250) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta. Ilmoitetulla kohdalla havaittiin pyöreä, sisähalkaisijaltaan noin kaksi metriä oleva kuoppa. Syvyydeltään rakenne on noin 50 senttimetriä ja sen ympärillä on nähtivässä noin kaksi metriä leveät matalat (n. 20 cm) reunavallit. Keskelle tehdyssä kairausreiässä todettiin muutaman kymmenen sentin paksuinen hiilikerros. Kyseessä on hiili-hauta.

Likolahti (1000039434) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Nurmeksen Kuohattijärven eteläpuolella olevan Likolahden alueella. Paikalla havaittiin noin kymmenen kvartsi-iskosta. Löydöt sijoittuvat rantaveteen, eikä niitä havaittu rannan ylemmistä osista. Vaikuttaa todennäköiseltä, että valtaosa kivikautisesta asuinpaikasta sijaitsee veden alla.
Kvartsikeskittymän eteläpuolella, noin 15 metrin päässä, rannan muokkaamattomassa osassa erottuu noin kahden metrin pituinen painanne, joka ulkoisilta ominaisuuksiltaan vaikuttaa jossain määrin hautapainanteelta. Kyseessä saattaa myös olla kivikautiseen toimintaan liittyvä rakenne.
Noin 33 metriä asuinpaikan lounaispuolella havaittiin rantavedessä halkaisijaltaan noin metrin oleva kivilatomus, joka rannalta käsin tarkasteltuna vaikutti mahdolliselta liesikiveykseltä. Rakenteen tarkempi määrittely lienee mahdollista matalan veden aikaan.

Ignatansaari (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Ignatansaaressa, Hummonselän pohjoiseen pistävällä lahdella, Pihlajaniemen puoleisella reunalla, lähellä Savonlinnan rajaa. Ignatansaari on suuremman Ketolansaaren ja pienemmän Linnasaaren välissä.
Tervahauta on pyöreä, halkaisijaltaan 18 m.

Uimaranta (1000039671) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Rajamerkki sijaitsee lehtimetsää kasvavassa koilliseen laskevassa rinteessä, järvenlaskuja edeltävän rantapenkan päällä, Kiteen ja Pääty-een kylien nykyisellä rajalla.
Paikalla on 65 cm pitkä, suurimmillaan 30 cm leveä ja 25 cm paksu kivi, jonka sileään yläpintaan on hakattu T-kirjaimen muotoinen ura. Hakkauksen pi-tempi viiva on 24 cm:n pituinen, 1 cm leveä ja noin 4 mm syvä. Siihen nähden poikittaisen vii-van pituus on n. 13 cm. Kiven ympärillä on kivikkoa, muttei tunnistettavaa rakennetta.

Pietilä (1000039672) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asunpaikka sijaitsee pääosin tasaisella pellolla, Pellon pinnalta poimittiin tyypillisiä asuinpaikkalöytöjä. Isojakokartassa (1799) paikalle on merkitty kantatilan Pietilä talotontti.

Toroppala (Asuinpaikat)
Historiallinen; Isojakokartalle (Telén 1799a) paikalle on merkitty Päätyeen kylän kantatilaan 7 (Toroppala eli Åkergård) liittyvä tonttimaa, joka ei kuitenkaan ole isonjaon aikana asutuksi merkitty talotontti. Paikalle on merkitty talotontti myös pitäjänkarttaan (Fabritius 1848), muttei enää Senaatin karttaan (1916).
Tontti oli vuoden 2020 inventoinnin aikana joutomaana. Havainto-olot olivat heikot, sillä alue kasvoi miehenkorkuista horsmaa. Maaperä on savea.
Kohteeseen on sen säilymisen todentamiseksi tarpeen tehdä koepistoja, -kuoppia tai kairauksia.

Päätye Romola (Asuinpaikat)
Historiallinen; Isojakokartalle (Telén 1799a) paikalle on merkitty Päätyeen kylän kantatilan 19 (Romola) talotontti. Kyseessä on kappalaisen virkatalo. Alueelle on merkitty talotontti myös pitäjänkarttaan (Fabritius 1848) ja Senaatin karttaan (1916).
Paikka on loivasti pohjoiseen laskevaa rinnettä, jolla kasvaa vanhoja puita. Osa puustosta on hiljattain kaadettu. Alueen eteläosassa on isokokoinen vanha asuinrakennus, jonka pohjoispuolella on nurmipintaista pihamaata. Kyseistä maastonkohtaa on ilmeisesti hieman pengerretty.
Tontin pohjoisosassa on ympäristöään hieman korkeampi suorakaiteen muotoinen kumpare, mahdollinen rakennuksenjäännös. Sen laajuus on 8 x 8 metriä. Tontin nykyinen rakennuskanta on iäkästä ja sijaitsee isonjaon aikaisen tontin reunassa. Alueella on epäilemättä säilyneitä historialliseen asuinpaikkaan liittyviä maakerroksia/rakenteita.
Vaatii vielä todennuksen koekuopin, -pistoin tai kairauksin.

Isopappila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kartalla 1799 Kiteen kylän kantatilan 29 talotontti, Isopappila. Vuoden 1738 kartan perusteella pappila näyttää olleen nykyisellä paikallaan. Kohde sijaitsee jyrkän rinteen päällä olevalla tasamaalla. Isonpappilan ja kirkon väli on tasaista peltoa.
Päärakennuksen lounaispuolella on tasaista nurmikkoista pihaa ja villiintynyttä puutarhaa.
Päärakennuksen koillispuolella on nurmipintainen loiva kumpare, joka vaikuttaa erityisen potentiaaliselta säilyneitä asuinpaikkarakenteita ajatellen. Siitä edelleen koilliseen on matala kiviaita ja sen koillispuolella isojakokarttaankin merkitty vanha tielinja, joka on tällä kohdalla nurmipintainen ja käytöstä poistunut. Sitä on paikoin ympäristöään ylempänä. Kyseessä on Kiteen kirkonkylän läpi vienyt vanha tie, jo 1600-luvun puolivälin karttaan
(Utter 1649–50) merkitty pitäjien välinen Suorlahti–Uukuniemi-tie.
Oletettavasti tältä kohteelta on peräisin myös se Pohjois-Karjalan museossa säilytettävä ortodoksinen kasteristi, joka on löytynyt vuonna 1996 ”Vanha-Pappilan” kasvimaasta
(PKMPKE6131:1). Kasvimaata ei enää vuonna 2020 alueella ollut tunnistettavissa.
Kohteen erityispiirre on paikalla maaliskuussa 1742 käyty taistelu suomalaisten talonpoikien
ja venäläisen sotaväen välillä. Sen yksityiskohdista on niukasti tietoa, mutta venäläiset piirittivät pappilaan suojautuneita talonpoikia, jotka lopulta murtautuivat sieltä ulos. Taistelu oli suhteellisen merkittävä ja siinä mm. käytettiin tykkejä. On selvää, että pappilan ja sen ympäristön maaperässä on säilynyt tapahtumasta peräisin olevaa aineistoa.
Kohde kuuluu valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön (RKY).

Kytänniemen torppa (Asuinpaikat)
Historiallinen; Isojokikarttaan merkitty Kytänniemen hoville kuuluneen torpan tontti, on merkittynä vielä pitäjän karttaan 1848. Kiteenjärven ja Tohmajärventien välisellä alueella, lehtimetsää kasvavalla kumpareella ja sen liepeillä on kolmetoista selkeää viljelyröykkiötä, osa röykkiöistä lähellä kevyenliikenteen väylää. Kohteessa on lisäksi raivauksen tuloksena syntynyt kivivalli, vallin leveys on noin 1-2 m, korkeus noin0,5 m.
Vallin koillispuolella maasto on erittäin kivistä ja ainakin osin vesijättöä. Vallin lounaispuoli on
loivaa kumparetta, jolla on pienialaisia tasanteita, tämä alue on asuinpaikaksi aivan sopivaa. Maaperä on moreenia.

Kyöpelinvuori 6 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kyöpelinvuoren laella olevan loivan syvänteen pohjalla, vanhan kraaterimaisen maanottokuopan läheisyydessä. Alueella on nähtävissä kolme hiilimiilua, jotka tarkastushetkellä olivat suurten kuusien osittain peittämiä. Miilut ovat halkaisijaltaan 12-15 metriä ja maastosta verrattain selvästi erottuvia. Kaksi miilua sijoittuvat toistensa välittömään läheisyyteen yhden sijaitessa noin 20 metriä kaakkoon.

Historiallinen; Kohde sijaitsee Kyöpelinvuoren pohjoispuolella olevalla mäntykankaalla. Kyseessä on halkaisijaltaan noin 20 metriä oleva ja selkeärajainen hiilimiilu, jossa on selvästä erottuvat ilma-aukot.

Historiallinen; Kohde sijaitsee Kyöpelinvuoren eteläpuolella olevalla kankaalla, noin 30 metriä Muljulantien eteläpuolella. Kyseessä on halkaisijaltaan noin 13-14 metriä oleva hiilimiilu.

Vesitorninmäki (1000039746) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Varustus sijaitsee jyrkän rinteen päällä, tasaisen mäenlaen reunalla. Paikalta on löytynyt metallinilmaisimella rautainen (tykin)kuula, jonka halkaisija on noin 7 cm. Oppaana löytäjä.
Paikalla on laakea kuoppa, jonka laajuus on 5 x 2,5 metriä ja syvyys noin puoli metriä. Kuopan pohjakaava on kulmistaan pyöristynyt suorakaide ja sen pituusakseli on korkeuskäyrien suuntainen. Kuoppaa ympäröi maata ja runsaasti kiviä sisältävä valli, jonka leveys on 1,5–3 m. Vallin korkeus on suurimmillaan (alarinteen puolella) noin metrin. Kuula on löytäjän mukaan löytynyt alarinteen puoleisen vallin sisäsyrjästä.
Kuopan pohjaan tehtiin lapiolla 30 x 40 cm:n kokoinen koekuoppa. Siinä todettiin 40 cm sekoittunutta maata ja sitten suuri kivi, jota ei poistettu.

Kaiskunniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kaiskunniemen etelepäpuolella olevalla nimeämättömällä harjulla on kolme hiilimiilua, jotka on merkitty maastokartalle ja jotka erottuvat selvästi myös Lidar-korkeusmallissa. Miiluista kaksi sijaitsee niemen kärkeä kohden kulkevan polun eteläpuolella yhden sijaitessa polun pohjoispuolella. Halkaisijaltaan hiilimiilut ovat 14-15 metriä.

Laajalahti (1000038373) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Laajalahden rannalla olevalla kankaalla sekä rinteessä sijaitsee neljä hiilimiilua, jotka erottuvat selkeästi Lidar-korkeusmallissa. Halkaisijaltaan miilut vaihtelevat 12 ja 15 metrin välillä.

Reposaaret 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Reposaarten pohjoispäässä Reposuohon työntyvässä niemessä sijaitsee kaksi hiilimiilua, joista toinen sijaitsee niemen kärjessä ja toinen niemen eteläreunalla. Etäisyyttä miiluilla on noin 90 metriä. Miilut on merkitty maastokartalle ja ne erottuvat selkeästi myös Lidar-korkeusmallissa.

Eetunniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Sittalahden länsipuolella sijaitsevan Eetunniemen loivasti kaakkoon viettävässä rinteessä sijaitsee kaksi naurishautaa. Rakenteet ovat noin viiden metrin etäisyydellä toisistaan ja ne ovat kooltaan n. 3 x 1,5 metriä. Paikalla kasvaa rehevää sekametsää.

Sonkaja Myllymökki (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Sonkajanjoen yläjuoksulla sijaitsee noin 80 metrin pituisen myllypadon jäännös. Tästä noin kymmnen metrin osuus on joen itäpuolella ja loput länsipuolella. Pato on maasta ja kivistä tehty, runsaan metrin korkuinen ja muutaman metrin levyinen. Sen lakiosa on tasainen - ilmeisesti kärryillä kuljettavaksi väyläksi tehty. Nykyinen polku kulkee padon eteläpuolella. Kohde erottuu selvästi lidarmallinnoksessa.
Itse myllyn jäänteitä ei todettu, mutta 1840-luvun pitäjänkartalle paikalle on merkitty mylly. Vuoden 1829 kartalla kyseisellä kohdalla on epäselvempi merkintä, joka voi kutenkin tarkoittaa myllypaikkaa.

Ilomantsinjoen Niska (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Papatinniementien kaakkoislaidalla olevassa kuusivaltaisessa metsikössä. Alueella on nähtävissä noin 5x5 metrinen, maasta ja kivestä tehty rakennuksenperusta, jonka luoteiskulmassa on uunin jään-nös. Kohde on hyvin säilynyt. Tämän itäpuolella oleva loivasti itään viettävä maa-perä todettiin koekuopan perusteella vanhaksi pelloksi. Ympäristö on täysikasvuis-ta kuusimetsää.
Pitäjänkartassa vuodelta 1845 tienoolle on merkitty talo. Veijo Saloheimo on tutkimuksessaan merkinnyt Julunniemen talon tämän kohdan tienoille. Isojakokartta tältä kohtaa on repaleinen ja vaikea tulkita. Jää avoimeksi, onko kyseessä mahdollisesti keskiajalta periytyvän Julunniemen talon jäännös vai mahdollisesti huomattavasti myöhempi torpan jäännös.

Salmenniitty (Asuinpaikat)
Keskiaikainen; Kohde sijaitsee Mekrijärven pohjoispään tuntumassa kohoavalla Salmenniityn alueella. Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä rautakaudelle tai keskiajalle ajoittuvaa esineistöä, muun muassa nuolenkärkiä ja veitsi. Metalliesineiden löytöyhteys on toistaiseksi selvittämättä.
Vuoden 2020 inventoinnin aikana paikalle kaivetuista koekuopista todettiin esihistoriallisia saviastian kappaleita, jotka edustavat todennäköisesti pronssi-/varhaismetallikautista tekstiilikeramiikkaa. Löytöjen ohella koekuopistuksessa havaittiin likamaakerroksia ja palaneita kiviä. Inventoinnin perusteella kyseessä on ilmeisesti varhaismetallikautinen asuinpaikka, jota on käytetty myös rautakaudella tai keskiajalla.
Maaperä kohdalla on loivasti etelään viettävää vähäkivistä hiekkamoreenia. Puustoltaan alue on lähinnä mäntykangasta. Muinaisjäännösalueen rajaus on tehty karkeasti arvioiden topografian, koekuopituksen ja metallinilmaisinlöytöjen perusteella.

Tervaslahti N (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Paikka sijaitsee Mekrijärven rannalla olevalla niemimäisellä matalalla hiekkamoreeniharjanteella. Alue on hyvin sopiva pyyntikulttuurien asuin- tai leiripaikkojen kannalta.
Vuoden 2020 inventoinnissa kaivetussa Koekuopassa todettiin selvä liedenjäännös (palaneita kiviä ja nokimaata) podsolimaannoksen alla, noin kymmenen senttimetrin syvyydessä. Ympäristöön noin 20 metrin säteelle tehtiin toistakymmentä koekuoppaa ja aluetta tutkittiin myös metal-linpaljastimella, mutta muita merkkejä muinaisjäännöksestä ei todettu.
Tulisijan päällä olevan podsolimaannoksen perusteella kohde on vähintään satojen vuosien ikäinen. Koekuopista ei löytynyt esimerkiksi kvartsi-iskoksia, mikä saattaa viitata siihen, että kohde on kivi- ja varhaismetallikautta nuorempi. Kyseessä on mahdollisesti rautakautinen tai keskiaikainen asuinpaikka, mutta tarkempi määrittämisen edellyttää lisätutkimuksia.

Kirkonkylä Satama (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsinjärven itärannalla olevan ja edelleen käytössä ollevan pienveille tarkoitetun venevalkaman alueella. Valkamassa on muutaman kymmenen metrin matkalla useita kivistä tehtyjä (5–10 metrin pituisia, 1-2 metriä leveitä), rannasta järven selälle suuntautuvia kivivalleja – vanhoja laiturinpohjia ja/tai valkamia. Kyseessä on mitä ilmeisimmin vanha sekä Ilo-mantsin kylän talojen, että kauempaa veneitse (ortodoksiselle) kirkolle saapuneiden venevalkama.
Historiallisille kartoille ei ole tehty venevalkamasta mitään merkintöjä. Vuoden 1818 kartalla kyseiselle kohdalle peltojen ja niityn välissä johtaa polku tai tie pappilasta. Näkemys kohteen ajoituksesta ja merkityksestä perustuu vuoden 2020 inventoinnin aikana tehtyihin maastohavaintoihin ja niiden tulkintaan.

Meskenlahti NW (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Mekrijärven pohjoislaidalla olevan mäntyvaltaisen hiekkamoreeniharjanteen päällä. Kyseessä on neliömäinen, noin 1,2x1 metriä oleva kivilatomus, jonka korkeus on alle 20 senttimetriä. Rakenne on tehty huolellisesti latomalla noin nyrkinkokoisista kivistä. Kivet eivät vaikuta palaneilta. Välittömästi latomuksen lounaispuolelle kaivetussa koekuopassa ei havaittu mitään, mikä olisi selittänyt rakenteen tarkoituksen tai ajoituksen. Kyseessä on siis ajoitukseltaan ja tarkoitukseltaan avoin, ihmisen tekemä kivilato-
mus.

Kivelä (1000040713) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kolin kansallispuiston pohjoisosassa, Ipatin luotespuolella. Kyseessä on alunperin Vuonislahden kylään kuulunut Kolin jakokunnan kantalila numero 3 (Kivelä), jonka asutus on alkanut 1700-luvun puolivälissä (Saloheimo 1989). Talo esiintyy kartoissa
vaihtelevasti nimillä Kivelä ja Mattila (ks.esim. Blomqvist 1912a). Kivelän tilan asuintontti on merkitty jo vuoden 1800 Kolin verollepanokarttaan (Costian 1800) suunnilleen nykyiselle
Mattilan talon paikalle. Tänäpäivänä alue on Mattila-nimellä tunnettu perinnebioltooppialue.
Muinaisjäännösalue koostuu rakennusjäännöksistä, kellarikuopista, kiviaidoista, raivausvalleista ja muutamista raivausröykkiöistä, jotka on kuvattu tarkemmin muinaisjäännöksen alakohteet-kohdassa.

Vaarala (1000040731) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kolin kansallispuiston pohjoisosassa, Ipatin luoteisrinteellä. Kyseessä on Vaarala-Kivelä-nimellä tunnettu perinnebiotooppialue. Alueella on Metsähallituksen käytössä oleva 1930-luvun pihapiiri (metsänvartijan talo) ja sen eteläpuolella autioitunut pihapiiri.
Jälkimmäinen on jo vuoden 1800 verollepanokartalle (Costian 1800) ja vuoden 1835 isojakokartalle (Müller 1835) merkitty Kolin kylän kantatilan 2 (Vaarala) pihapiiri. Vaaralan talo
on seudun vanhimpia, sillä se on ollut olemassa ainakin jo 1750-luvulla (Saloheimo 1989: 87).
Karttojen perusteella alueen eteläisempi pihapiiri on autioitunut vuosien 1910 ja 1938 välillä.
Paikalla on neljä rakennuksenjäännöstä, käytännössä kivijalkaa. Niistä kolme sijaitsee hyvin lähekkäin yhdessä ryhmässä. Lisäksi alueella todettiin muita kivirakenteita, joiden määrittäminen on haastavampaa.

Ollila (1000040733) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee kansallispuiston pohjoisosassa, Ipatin korkeimman kohdan länsipuolella. Kohteella on kaksi vanhaa pihapiiriä, pohjoisempi Ollila ja eteläisempi Turula.
Ollilan asutus on merkitty jo vuoden 1800 Kolin verollepanokarttaan (Costian 1800). Tontti on siinä piirretty suunnilleen nykyiselle paikalleen. Tila kuuluu seudun vanhimpiin, sillä se on mainittu jo 1750-luvulla (Saloheimo 1989: 87). Ollila on ollut asuttuna vuoteen 1989 (Lohilahti 2006:20). Turula on syntynyt Ollilan jaossa vuonna 1937 (Lohilahti 2006: 20). Ollilan pihapiirissä on useita edelleen käytössä olevia rakennuksia. Niiden pohjoispuolella on jäännös 25x9 metrin kokoisesta talousrakennuksesta, joka on merkitty vuoden 1936 tiluskarttaan (Puustinen 1936) ja on piirretty vielä vuoden 1983 peruskarttaan.
Myös eteläisemmän pihapiirin, Turulan, lähiympäristössä on runsaasti erilaisia kivirakenteita.

Sikjoinniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Kolin Rintasenvaaran itäpuolella olevan Sikjoinniemen alueella, noin 250 metrin päässä Pielisen rannasta. Kyseessä on vallillinen ja halkaisijaltaan noin yhdeksän metriä oleva kuoppa. Vallien leveys on noin 1,5 metriä ja kuopassa on havaittavissa selvä podsolimaannos. Kyseessä on mahdollisesti pyyntikuoppa. Lähiympäristössä ei ollut muita kuoppia tai maarakenteita. Pitäjänkartalla (4313 12) ja vuosien 1976, 1982 ja 1994 maastokartoilla alue on metsää.

Kolinkylä Rantala (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Lieksan Merilänrannan alueella, noin 320 metriä Rantalan tilan itäpuoella olevassa mäntyvaltaisella hiekkakankaalla. Paikalla on halkaisijaltaan noin 15 metriä oleva tervahauta. Hauta on suppilomainen ja syvyydeltään noin metrin. Rakenteessa ei ole nähtävissä halssia ja tämän perusteella kyseessä on ilmeisesti ns. keskussäiliöinen tervahauta.
Kohteen välittömässä läheisyydessä sijaitsee Koirilammin kivikautinen asuinpaikka sekä Koirilammin vanha järvenkuivatuskaivanto.

Hiekkaniemi N (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Lomakolin eteläpuolella olevan Hiekkaniemen alueella. Hiekkaisen törmän reunalla on nähtävissä kehävallillinen kuoppa, jonka läpimitta valleineen on runsaat kolme metriä ja syvyys noin 0,5 metriä. Kuopan reunalle ja pohjalle tehdyissä koekuopissa oli selvä podsolimaannos, mutta ei hiiltä. Maannoksen perusteella rakenne on useita satoja vuosia vanha. Mahdollisesti kyseessä on pyyntikuoppa.

Häkinlahti 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Loma-Kolin pohjoispuoella olevan Häkinlahden alueella, noin 170 metrin päässä Pielisen rannasta ja noin 20 metrin päässä alueen läpi kulkevan tien länsipuoella. Alue on mäntyvaltaista hiekkakangasta. Paikalla on nähtävissä kehävallillinen kuoppa, jonka läpimitta valleineen on runsaat kolme metriä. Kuoppa on noin 0,5 m syvä ja kehävalli noin metrin levyinen ja 20 senttimetriä korkea. Kuopan pohjalle tehdyssä koekuopassa oli runsaasti hiiltä ja nokimaata. Kyseessä on siis hiilimiilu.

Rintasenlammit (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Rintasenlammien ja Pielisen välisen kannaksen pohjoisosassa Pielistä kohde loivasti viettävällä rantatörmällä. Alueella on nähtävissä kolme kuoppaa. Näistä suurin on kooltaan noin 3x4 metriä ja syvyydeltään 1,6 metriä. Kuopparakenne on muodoltaan neliömäinen ja sitä kiertää 1,5–2 metriä leveä reunavalli, jonka korkeus on suurimmillaan noin 60 senttimetriä. Reunavallin päälle tehdyssä koekuopassa ei ollut podsolimaannosta eikä hiiliä, mutta kuopan pohjalle tehdyssä koekuopassa todettiin kiviä ja runsaasti hiilenkappaleita. Kyseessä lienee hiilihauta. Kaksi muuta kuoppaa on esitelty muinaisjäännöksen alakohteissa.

Likolahti (Autioniemi) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Historiallisen ajan asuinpaikka sijaitsee Loma-Kolin eteläpuolella olevan Likolahden alueella. Vuoden 1800 isojakokartalle paikalle on merkitty talo. Myöhemmässä Pitäjäkartassa alueelle johtaa edelleen tie, mutta asutusta ei ole enää merkitty. Vuosien 1976, 1982 ja 1994 peruskartoille tai vuoden 1931 lohkomiskartalle ei niin ikään ole merkitty taloa tai rakennuksia.
Paikalla on havaittavissa jäännökset kolmesta rakennuksesta (A-C). Rakennusten jäänteissä on paljon hiiltä tulisijojen lisäksi myös seinälinjojen ja rakennusten sisäosien kohdalla. Paikalla olleet rakennukset ovat oletettavasti palaneet. Selvien tulisijallisten rakennusten jäänteiden lisäksi niiden lähiympäristössä todettiin mahdollisia säilytyskuoppia ja kumpuja. Alueelle määritelty muinaisjäännösrajaus on tehty nämä havainnot huomioiden.
Niemen kärkeen johtavan tie kulkee aivan rakennusten pohjien A ja C koillispuolitse. Rakennuksen jäänteen B tie on pieneltä osin rikkonut ja rakennuksen jäännöksen hiiltynyttä, oletettavasti seinärakennetta on nähtävissä tieleikkauksen penkassa.

Nuutila 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Vanha-Seppälän tilan eteläpuoelisessa koivuvaltaisessa sekametsässä on nähtävissä lukuisia viljelyröykkiöitä sekä raivattu laidunalue. Aluetta reunustaa kylmämuurattu kiviaita. Todettujen röykkiöiden kohdalla ei vuoden 1800 kartalla ole peltoa tai rakennuksia. Peltoa ei ole merkitty myöskään vuosien 1976, 1983 ja 1994 paikalla ei ole peltoa. Röykkiöalueen poikki kulkee vanha tilaraja. Röykkiöt ovat todennäköisesti kaskiröykkiöitä. Vuoden 1800 karttaan alueen lähistölle on merkitty talo. Röykkiöt voivat olla myös kyseistä asu-tusvaihetta vanhempia.

Nimilammit (Kivirakenteet)
Historiallinen; Vanha rajamerkki sijaitsee Juuan ja Lieksan kuntarajalla Ryynäiskylän alueella, Nimilammit-nimisen lammen luoteispuolella. Paikalla on nähtävissä noin 60 senttimetriä korkea pystykivi, jonka neliönmuotoinen jalusta on matalammista kivistä ladottu ja kooltaan noin 2x2 metrinen. Rajamerkin jalusta on paksun aluskasvillisuuden peitossa. Pystykivessä ei ole nähtävissä kaiverruksia.

Ryynäskylä 1 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Vanha rajamerkki sijaitsee Juuan Ryynäskylässä Juuan ja Lieksan kuntarajalla olevan mutkan tuntumassa. Rajamerkki on kivistä ladottu ja sen perustus on kooltaan noin 2,5x2 metriä ja korkeudeltaan 30-40 senttimetriä. Perustuksen päällä on 60 senttimetrin korkeuteen nouseva pystykivi. Kivi oli sammaloitunut ja jäkälöitynyt, eikä siinä ole nähtävissä kaiverruksia tai muita merkintöjä. Kohde sijaitsee kosteapohjaisessa kivikkoisessa kuusimetsässä, ojan laidalla.

Ryynäskylä 2 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Vanha rajamerkki sijaitsee Juuan Ahmovaaran kylän ja Lieksan Kolin kylien rajalla olevassa mutkassa. Rajamerkin reunalta kasvaa suuri kuusi ja tämä (tai jotkin aikaisemmat tekijät) ovat vaurioittaneet rajamerkkiä pahoin. Rajamerkistä on kuitenkin hahmoitettavissa kivistä tehty perustus, joka on kooltaan noin 2,5x2 metriä ja korkeudeltaan noin 0,5 metriä. Perustuksen päälle on kaatunut runsaan puolen metrin pituinen laakakivi. Tämän sammaloituneessa ja jäkälöityneessä pinnassa ei havaittu merkintöjä. Kohde sijaitsee kosteapohjaisessa kivikkoisessa kuusimetsässä.

Nuutila 3 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Ylä-Kolin länsipuolella, Ylä-Kolintien ja Nuutilan tilan välisessä koivuvaltaisessa sekametsässä. Alueella havaittiin kaksi rakennuksenpohjaa noin 30 metrin etäi-syydellä toisistaan. Kohteen pääkoordinaattien kohdalla on rakennuksenpohja, joka on kooltaan noin 5x5 metriä. Rakennuksen perustus on multa- ja kivipenkillinen ja sen korkeus on noin 20 senttimetriä. Luoteiskulmassa on noin 4x2 metrin kokoisen ja 0,9 metrin korkuisen uunin jäännös. Ilmeisesti kyseessä on asuinrakennuksen jäännös.
Vuoden 1800 mittaukseen perustuvalla isojakokartalla paikalla ei ole rakennusta, kyseinen kohta on pellon reunaa. Jäänteet voivat olla myös vanhempia ja käytöstä poistuneita ennen isojaon mittausta. Jäänteet voivat liittyä myös isojakoa nuorempaan aikaan, mutta esimerkiksi aluetta kuvaavia 1900-luvun alun lohkomiskarttoja ei ole käytettävissä. Paikalla ei ole rakennuksia vuoden 1976 peruskartalla.

Havukanaho (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee noin 500 metriä Pielisen rannasta lounaaseen, Rantatien varrella, ympäristöään tasaisemmalla alueella. Alueen asutusta on pidetty mahdollisesti jo 1700-luvun alussa alkaneena (Kuismalan tila; Lohilahti ym. 2006:19). Isojakokartassa (Björklund 1832–33) paikalle on merkitty asuintontti ja sitä ympäröivät pellot. Isoajakoa vanhempi asutustilanne ei kartoista ilmene, sillä 1790-luvulla tehtyä verollepanokarttaa ei tiettävästi ole tältä kohdin säilynyt. Vuoden 1939 topografikarttaan paikalle on merkitty päärakennus ja kaksi ulkorakennusta. Vuoden 1940 tiluskartalla (Piilonen 1940) rakennuksia on neljä. Vielä vuoden 1976 peruskarttaan Havukanaholle on merkitty asuinrakennus ja viisi muuta rakennusta.
Vuoden 2020 inventoinnissa havaittiin useita rakennusten jäännöksiä alueella, johon on merkitty asuintontti jo em. isojakokartalle. Lisäksi ympäristössä on kivirakenteita ja kuoppamaisia jäännöksiä (ks. alakohteet).

Ylä-Murhi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee 600 metriä Pielisen rannasta lounaaseen, 200 metriä Pitkälammesta ja samalla Kontiolahden rajasta koilliseen. Paikalla on edelleen muutamia rakennuksia ja vakituisesti käytettävä nuotiopaikka. Alueen asutus ja peltoja on merkitty jo vuosien 1816–1817 verollepanokarttaan (Costian 1816–17). Samoin Vuonislahden isojakokartassa (Björklund 1832–33) paikalle on merkitty asuintontti ja peltoa. Vuoden 1911 tiluskarttaan ei ole enää merkitty rakennuksia, mutta pellot näyttävät olleen edelleen viljelyksessä (Laitinen 1911). Vuoden 1976 peruskartalla paikalla on yksi kylmä rakennus eikä peltoja ei enää ole merkitty.

Vesivaara (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Vesivaaran länsirinteellä, 700 metriä Herajärven rannasta koilliseen. Axel Costianin vuosina 1816–1817 piirtämässä Puson kylän verollepanokartassa on Vesivaaran luoteispuolelle merkitty pienen pellon ympäröimä asuintontti. Paikalle ei ole merkitty asutusta tai peltoa vuosien 1832–1836 Puson karttaan (Mohell). Kartta on kuitenkin tältä alueelta repaleinen, joten tulkinta jää epävarmaksi. Heraniemen vuoden 1935 jakokarttaan (Piipponen) alueelle ei ole piirretty asutusta, mutta alue on merkitty ilmeiseksi kaskimaaksi.
Vuoden 2020 inventoinnissa havaittiin kuusikossa raivausröykkiöitä noin 50x80 metrin kokoisella alueella. Paikalla on pienikokoisia sammaloituneita raivausröykkiöitä ja lisäksi maakivien viereen ja päälle on kerätty kiviä. Röykkiöalueen keskellä on kaksi nelikulmaista röykkiötä, jotka saattavat liittyä paikalla olleisiin rakennuksiin.

Mäntyniemi (1000040829) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kansallispuiston pohjoisosassa, Pielisen Likolahden länsirannalla, Mäntyniemen tyvellä. Mäntyvaltaisessa sekametsässä on pohjakaavaltaan neliönmuotoinen tervahauta, joka on kooltaan noin 10x10 metriä. Paikalla on myös vanha maanottokuoppa.

Likolampi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kolin kaakkoisosassa, Vesivaarantien itäpuolella, 70 metriä Likolammen rannasta länteen. Polun varressa on nähtävissä tervahauta sekä muita kaivantoja, joista osa liittyy tervanvalmistukseen osan ollessa myöhempiä maa-aineksenottokuoppia. Tervahaudan pohjan halkaisija on 2,5 metriä ja ympärysvalli on noin metrin paksuinen. Valleja kiertää noin 50-70 metrin levyinen ojanne. Halssi on haudan kaakkoispuolella.

Ilokallio (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kansallispuiston kaakkoisosassa Hirvivaaran laella, Ilokallion korkeimmalla kohdalla. Paikalla on nähtävissä ensimmäisen maailmansodan aikaisia taistelukaivantoja ja ampumapesäkkeitä.

Hirvivaara 2 (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kansallispuiston kaakkoisosassa, Hirvivaaran laen pohjoispäässä. Alueella on nähtävissä mahdollisesti ensimmäiseen maailmansotaan liittyviä kaivantoja ja kuoppia.

Tanskasenojitus (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pihavaaran ja Pieni-Mäkrän välisellä alavammalla alueella. Paikalla on havaittu kaksi nauriskuoppaa, joista toinen on kooltaan 1,7x1x0,6 metriä ja toinen 2x1 metrinen. Kumpikin kuoppa on varsin jyrkkäreunainen ja toisessa on nähtävissä vallit.

Vesivaara 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kansallispuiston kaakkoisosassa, Vesivaaran luoteispäässä. Vesivaaran luoteispuoleisen mäen päällä ja itään laskevassa rinteessä on kolme vanhaa, noin neljä metriä leveää, hiekkakuoppaa. Näiden itäpuolella on rinteessä pitkänomainen kuoppa
Kuoppa on polusta noin viiden metrin etäisyydellä ja itä–länsi-suuntainen. Se on metrin leveä, kolme metriä pitkä ja 0,8 metriä syvä. Muodoltaan kuoppa on nelikulmainen. Kuopan pohja laskee alarinteeseen. Alarinteen päässä on kiviä. Reunat ovat jyrkähköt ja kuoppa on sammaloitunut. Kyseessä on mahdollisesti nauriskuoppa.

Vesivaara (1000040843) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kansallispuiston kaakkoisosassa, Vesivaaran kaakkoispäässä. Paikalla on nähtävissä kooltaan noin 4x1,5x0,6 metriä oleva kuoppa. Se on lounas–koillinen-suuntainen ja sijaitsee polusta kuuden metrin päässä. Kuoppa kasvaa heinää ja sammalta. Sen alarinteen puoleinen pää on muuta osaa syvempi. Alarinteen puolella kuoppaa on sen ympärillä matala valli.

Törisevä 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla todettiin kaksi kuoppaa. Niistä pohjoisempi on polun vieressä mäntykankaalla, nelikulmainen ja kooltaan 150x70x50 senttimetriä. Sen reunat ovat kohtalaisen jyrkät.
Eteläisempi on myös nelikulmainen ja sijaitsee polun vieressä, alarinteen puolella. Sen koko on 130x70x35 senttimetriä. Kuopan sivuilla on vallit, ja se on reunustettu osin kivillä. Kuopat voivat olla nauriskuoppia.

Murhilampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Herajärven ja Pielisen välisellä kannaksella, Kirkkokallion koillispuolella. Noin 270 metriä Havukanaholta lähtevää polkua kaakkoon on polun koillispuolella metsässä maakivien päälle kerättyjä kiviä. Kivien halkaisija on 20–25 senttimetriä ja ne ovat sammaloituneita. Noin 15 metriä polun koillispuolella olevan toisen maakiven päälle on kerätty 15–25 senttimetrin kokoisia kiviä.

Pitkälampi (1000040849) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Herajärven ja Pielisen välisellä kannaksella, Pitkälammen eteläpään koillispuolella, lammesta noin sadan metrin päässä. Noin 260 m Ylä-Murhilta lähtevää polkua kaakkoon havaittiin neljä raivausröykkiötä polun varressa. Röykkiöt ovat merkkinä kaskeamisesta alueella.

Ahoniemi (1000040970) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Savijärven eteläosassa Kuikkalahden pohjoispuoleisella Ahoniemellä. Paikalla on nähtävissä rakennusten jäännöksiä, kuoppia, sekä raivausröykkiöitä. Niemen korkeimmalla kohdalla sijaitsee lisäksi tasattu, kivetön vanha peltoalue, jonka reunoilla on raivausröykkiötä.
Vuosien 1976, 1983 ja 1994 peruskartoilla paikalla ei ole rakennuksia tai peltoja, vaan alue on merkitty metsäksi. Pitäjänkartalla (4131 08 Juuka) alue on kaskimaata, mitään rakennuksia alueelle ei ole merkitty. Vuoden 1835 isojakokartalla alue on metsää. Isojakokartalla paikalle ei ole merkitty rakennuksia, eikä vuoden 1835 mittaukseen perustuvalla vuosina 1895–1896 laaditulla kartalla.
Rakennusten jäänteiden ja muiden paikalla todettujen viljelyyn ja varastoitiin liittyvien jäänteiden ikää ei ole mahdollista määrittää käytettävissä olevan kartta-aineiston perusteella. Kohteen voidaan kuitenkin arvioida ajoittuvan 1800-luvulle.

Hammaslahti Pörtsynlahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pörtsynlahden itäpuolisessa sekametsässä, noin 65 metrin päässä rannasta. Paikalla on nähtävissä kooltaan 150 x 250 ja syvyydeltään noin 80 senttimetriä oleva suorakaiteen muotoinen hiekkamoreenimaahan kaivettu kuoppa. Kuoppa lienee historiallisen ajan nauriskuoppa.

Kääntämänkangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin (11.5.2021) perusteella Kääntämäntien ja etelään johtavan pistotien risteyksessä on nähtävissä kaksi hiilimiilua. Mallin perusteella miiluissa on selvät ilmanottoaukot ja rakenteet ovat halkaisijaltaan noin 15-17 metriä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen todellisten ominaisuustietojen määrittäminen vaatii maastotarkastuksen.

Kylmäkangas (1000041036) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin (11.5.2021) perusteella Kylmäkankaan alueella, Kääntämäntien eteläpuolisella kankaalla sijaitsee kaksi hiilimiilua. Mallin perusteella miiluissa on selvät ilmanottoaukot ja niiden halkaisija on noin 15.18 metriä. Miilut sijaitsevat maastossa vierekkäin.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkemman luonteen selvittäminen vaatii maastotarkastuksen.

Kylmäkangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin (11.5.2021) perusteella Kylmäkankaantien itäpuolisella kankaalla, noin 17 metrin päässä tiestä sijaitsee halkaisijaltaan noin kahdeksan metriä oleva tervahauta.

Jaakkimankangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella Jaakkimankankaan kaakkoispään tuntumassa on nähtävissä yksittäinen hiilimiilu, jonka halkaisija on mallin mukaan noin 19 metriä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen ominaisuustietojen tarkka määrittäminen vaatii maastotarkastuksen.

Jaakkimankangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella Kääntämäntien eteläpuolisella kankaalla, noin seitsemän metrin päässä tiestä sijaistsee halkaisijaltaan noin 17 metriä oleva selväpiirteinen hiilimiilu.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen vaatii maastotutkimuksia.

Paasikangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella Paasikankaalla, välittömästi Kääntämäntien pohjoispuolella sijaitsee kaksi vierekkäin olevaa hiilimiilua. Miilut saattavat olla tienrakentamisen vahingoittamia. Mallin perusteella miiluja saattaa olla myös usemapia.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Kääntämänkangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella alueella sijaistsee halkaisijaltaan noin 15 metriä oleva hiilimiilu.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja se vaatii lisäselvityksiä.

Kylmäkangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella paikalla on nähtävissä yksi tai kaksi hiilimiimua.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Kelorannankangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella alueella sijaitsee halkaisijaltaan noin 20 metriä oleva hiilimiilu. Mallin perusteella rakenne on selväpiirteinen ja siinä on hyvin maastossa erottuvat ilmanottoaukot.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Pakarila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Rääkkylän Piimälahden Pakarilan tilan pohjoispuolella olevalta pellolta löytyi vuonna 2021 metallinetsinnässä joukko historialliselle ajalle sijoittuvia metalliesineitä. Löytö pitää sisällään muun muassa tulusraudan, neulakodan, sormuksia, ikoniriipuksia, rahoja ja rautakuonaa. Löytöaineisto ajoittuu 1600-luvulta 1800-luvulle, mutta joukossa on mahdollisesti myös tätä vanhempia esineitä.
Esineet kaivettiin kyntösyvyydeltä, noin 150 metrin mittaiselta matkalta. Selkein keskittymä sijaitsee harrastajilta saadun tiedon mukaan muinaisjäännösalueen pohjoisosassa, lähellä metsän reunaa. Yksittäisiä löytöjä on kuitenkin varsin laajalta alueelta, eikä kaikkien tarkkaa löytöpaikkaa ole mahdollista määrittää.
Piimälahti on Rääkkylän vanhimpia kyliä. Veijo Saloheimon (1971:131-132) mukaan kylän asutus on vakiintunut 1600-luvun alussa, mutta jo 1500-luvulla alueella kerrotaan sijainneen yksi talo. Vuonna 1637 alueella mainitaan olleen kuusi taloa sekä kaksi autiotilaa. Ruptuurisodan jälkeen alueen asutuksen kerrotaan kuitenkin jääneen vähäiseksi. Kertomaperinteen mukaan alueella on ollut myös tsasouna, josta ei Maukosen tutkimusten aikaan ole ollut enää mitään jäljellä. Osa pellolta löytyneestä esineistöstä liittyy mahdollisesti alueen varhaisimpaan asutukseen.
Vuoden 2021 tarkastuksessa pelto kasvoi heinää, eikä alueella ollut mahdollista tehdä havaintoja. Löydöt viittaavat asuinpaikkaan, mutta osa saattaa liittyä myös läheiseen Huuronniemen kalmistoon. Kohteen tarkempi määrittäminen vaatii kattavampia kenttätutkimuksia.

Mustalampi (1000041073) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Liperin Honkalammen eteläpuolella olevalla täysikäistä mäntyä kasvavalla hiekkakankaalla. Paikalla on nähtävissä tervahauta ja hiilimiilu. Tervahauta on pienehkö ja laakeahko, mutta siinä näkyy selvät vallit. Rakenteen halkaisija on kahdeksan metriä ja syvyys keskeltä mitattuna puoli metriä. Alarinteen puolella on halssi.
Hiilimiilu sijaitsee tervahaudasta noin 20 metriä pohjoiseen. Miilun halkaisija on kaksi metriä ja syvyys 40 senttimetriä. Alarinteen puolella erottuu valli.

Petra-Aho (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Joensuun keskustasta noin 15 kilometriä länteen, Honkalammen eteläpuolella, soiden välisellä kannaksella olevassa tiheässä kuusikossa. Pyöreähkössä tervahaudassa on selvät ja suhteellisen korkeat vallit ja se on suppilomainen. Sen halkaisija on 16 metriä ja syvyys keskeltä mitattuna 1,5 metriä. Alarinteen puolella on halssi.

Kuhnusta Numerokallio (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kallio on Nunnalahden taajamasta noin 9 km etelään, Kuhnustan kylällä, Kuhnustanjärven Märkälänlahden länsipuolella. Märkälänlahden rannan tuntumassa kohoaa noin 15 m:n korkeuteen Märkälahden pinnasta kallioinen kukkula, jonka takana, lännessä, Numerokallio sijaitsee. Kohteessa on yhteensä noin 160 m:n mittainen pohjoisluode-eteläkaakko-suuntainen pyöreämuotoinen kalliopalle, joka on keskeltä "poikki". Numerokallio sijaitsee heti tämän aukkokohdan eteläpuolella, pitkänomaisen särkkämäisen kallion kaakkoisosan luoteispäässä. Kallioseinämää on tässä kohden näkyvissä noin 22 m. Seinämän keskellä on pini "hylly".
Kallion itään antavalle sivulle ja sen päälle on hakattu päivämääriä, vuosilukuja ja kirjaimia. Osa on kehystettyjä. Kallio on laajalti sammalen ja jäkälän peitossa, jota tarkastuksessa ei lähdetty poistamaan. Näkyvissä ollut kaiverrusalue on arviolta reilu 2 m.
Numerokalliosta itään ja koilliseen olevalla kallioisella kukkulalla on historiallisen ajan rakennuksen pohja ja kiviaitaa.

Päivynhiekka 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella alueella on nähtävissä kaksi, halkaisijaltaan noin 16 metriä olevaa hiilimiilua. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Hovisalo (Löytöpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Viinijärven etelärannalla olevalla Hovisalon alueella. Paikalla on metsitetty pelto, josta on keväällä 2021 löydetty metallinetsinnässä 1700-luvulle ajoittuva rahakätkö. Kätkö pitää sisällään noin 40 1700-luvun alun kuparirahaa sekä kolme plootua.

Parrikangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Alueella erottuu Lidar-korkeusmallissa kaksi hiilimiilua.

Uimahajuntie itä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikkahavainnot mäen alta, koillispuolelta. Löytöhavainnot: kvartsiesineistöä, palanutta luuta sekä maanvärejä. Metsänkäsittelyn (kuoppia) rikkoma.

Somonlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Muinaisjäännös havaitiin Luotsiniemeen suunnitellulla maakaapelilinjalla tehdyn arkeologisen inventoinnin yhteydessä vuonna 2021. Asuinpaikasta kertovat löydöt ovat pellolta, noin 60x20 metriä olevalta alueelta.

Sammalsuo (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Liperin kirkosta 17,2 kilometriä länsiluoteeseen, Komeron ja Ristinkylä kylien edelleen voimassa olevalla rajalla. Paikalla on nähtävissä matala, kivistä ladottu rajamerkki jonka keskellä on pystykivi. Kohteen tarkka ajoitus ei ole tiedossa.

Pykäläsärkkä (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Liperin kirkosta 18,7 km länsiluoteeseen, Korpivaaran ja Ristinkylän edelleen voimassa olevalla rajalla. Paikalla on nähtävissä matala, kivistä ladottu nelisivuinen rajamerkki, jonka keskellä on pystykivi.

Konnunniemi etelä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Tuupovaaran länsipuolella, noin 4,5 kilometrin päässä Tuupovaaran kirkosta. Alue on kuuselle isutettua vanhaa peltoa ja sen topografia on verrattain tasainen, loivasti kaakkoon laskeva. Alueella on vuonna 2019 paikannettu metalinilmaisimella suoritetussa arkeologisessa prospektoinnissa muun muassa pronsiesine, rahoja sekä saviastian kappaleita. Kiinteinä jäännöksinä alueelta tunnetaan kaksi kellarikuoppaa, jotka on merkitty kohteen alakohteiksi.
Vuonna 2021 paikalla vieraillut metallinilmaisinharrastaja on paikantanut kohteen itälaidalta muun muassa pronssisen kampariipuksen, neulakotelon ja muita rautakauden loppuun ja keskiaikaan viittaavaa esineistöä. Kohteen aluerajaus on määrietty löytöjen pohjalta suoritetun tarkastuskäynnin perusteella.

Konnunniemi pohjoinen (Asuinpaikat)
Historiallinen; Paikalla on vuoden 2019 tarkastuskäynnin yhteydessä havaittu kaksi rakennuksen perustusta sekä kaksi röykkiötä. Kyseessä on historiallisen ajan asuinpaikka, joka liittynee muihin Konnunniemen alueelta tunnettuihin muihin historiallisen ajan jäännöksiin.

Ahvenlampi (1000042462) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Petkeljärven kansallispuistossa, noin 100 metriä Ahvenlammen pohjoispuolella. Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta. Kohteeseen kuuluu kaksi vierekkäistä hiilimiilua, joiden koko oli hankala hahmottaa tiheän vesakon ja ruohikon takia, joka oli kasvanut hiilimiilujen poltosta syntyneeseen ravinteikkaaseen maaperään. Paikalla erottuu kehämainen valli, läpimitta noin 12 metriä, keskiosa on hieman kummulla, ympärillä on kaivantoja. Tästä noin 10 metriä itään on toinen vastaavanlainen rakenne. Paikalla inventointihetkellä elokuussa olleen tiheän kasvillisuuden ja useiden kuoppien takia rakenteet eivät hahmottuneet maastossa. Vinovalovarjosteessa miilut näkyvät jokseenkin luotettavasti.

Ahvenlampi 2 (1000042463) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Ilomantsin Petkeljärven kansallispuistossa, Ahvenlammen itärannalla, noin 50 metriä rannasta. Maasto on hiekkapohjaista mäntykangasta, miilun kohdalla olevassa ravinteikkaassa maaperässä kasvaa lehtipuustoa, koivua, pihlaja ja leppää. Miilu erottuu noin metrin korkuisena laakeana kumpareena. Miilua kiertää ulkopuolella 1–1,5 metriä leveä ja metrin syvyinen oja, jonka sisäpuolella kiertää toinen kapeampi oja, leveys noin 0,5 metriä. Miilun halkaisija ulommasta ojasta mitattuna on noin 25 metriä. Miilun läpi kulkee polku.

Joutenjärvi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Ilomantsin Petkeljärven kansallispuistossa, Joutenjärven koillisrannalla. Alue on hiekkamoreenipohjaista mäntykangasta, miilun kohdalla on myös lehtipuuta. Hiilimiilu erottuu maastossa matalana kumpareena, halkaisija noin 12 metriä, jota kiertää ketju kuoppia, halkaisija 1–2 metriä. Miilun rannanpuoleisen osan läpi kulkee polku, jonka kuluneessa pinnassa näkyy selvästi nokimaata miilun kohdalla. Polkua noin 20 metriä etelään, mäen kupeessa, on 2x2 metrin kokoinen neliskanttinen kaivanto, syvyys puolisen metriä. Liittyy mahdollisesti miiluun, ehkä miilunpolttajien maja.

Keltasilmä (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Ilomantsin Petkeljärven kansallispuistossa, noin 250 metriä Keltasilmä-nimisestä lammesta länteen. Tetrijärventie kulkee välittömästi miilun eteläpuolella. Alue on hiekkamoreenipohjaista mäntykangasta. Miilun keskiosan muodostaa noin 6 metriä leveä matala kumpu, jota ympäröi katkonainen noin metrin leveä oja. Ojan ulkopuolella miilua kiertää parimetriä leveiden kuoppien ketju, joiden ulkoreunasta mitattuna koko rakenteen halkaisija on noin 20 metriä

Petkeljärvi 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Ilomantsin Petkeljärven kansallispuistossa, Petkeljärven länsirannalla. Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta. Miilun keskiosa erottuu matalana kumpuna, halkaisija noin 7 metriä, sitä kiertää kaksi sisäkkäistä ojaa. Lisäksi ympäristössä 10–20 metrin etäisyydellä on muutamia kuoppia halkaisija 1,5–2 metriä, joista on vaikea sanoa liittyvätkö ne miiluun vai ovatko ampuma-asemia.

Sakastilahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Ilomantsin Petkeljärven kansallispuistossa, Sakastilahden pohjoisrannalla. Maasto on kosteahkoa kangasta ja kasvaa sekametsää. Miilun keskusta erottuu matalana kumpareena, sitä kiertää ojamainen kaivanto. Miilun halkaisija ojan ulkoreunasta mitattuna on noin 20 metriä.

Taivallampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Ilomantsin Taivallammen ja Pienen Kuikkalammen välissä, Möhköntiestä 50 metriä etelään. Alueella on myös paljon toisen maailmansodan aikaisia linnoitteita, jotka kuuluvat kohteeseen Taivallamminkangas. Hiilimiilun läpi kulkee tieura. Miilun keskiosa erottuu matalana kumpuna, jota kiertävien ojien ulkoreunasta mitattuna miilun leveys on noin 22 metriä. Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta.

Huutosärkät 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin (16.12.2021) perusteella alueella on nähtävissä kaksi vierekkäin rakennettua ja halkaisijaltaan noin 20 metriä olevaa hiilimiilua.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja se vaatii lisäselvityksiä.

Huutosärkät 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin (16.12.2021) perusteella paikalla on halkaisijaltaan noin 16 metriä oleva hiilimiilu, jonka ilmanottoaukot ovat selvästi erotettavissa.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja se vaatii lisäselvityksiä.

Huutosärkät 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin (16.12.2021) perusteella paikalla sijaitsee halkaisijaltaan noin 20 metriä oleva hiilimiilu, jossa on selvästi erottuvat ilmanottoaukot.

Lampilannotkon apajat (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Hattusaaren itärannalla loivassa kohti järveä viettävässä rinteessä. Paikalla on vuoden 1813 isojakokartassa merkitty rakennus, mutta ei viljelymaita. Paikalla kasvavassa sekametsässä erottuu ympäristöään aukeampi kohta, jonka länsireunalla on pienen rakennuksen pohja ja uunin raunio. Rakennus on ollut perustettu multapenkeille, joiden koko on noin 4x4 metriä. Uunin raunio on kooltaan 2x2 metriä. Talon ja uunin rauniot ovat sammalen ja varpukasvillisuuden peittämiä. Talonraunioiden kohdalla rannassa on siirrelty kiviä maihinnousun helpottamiseksi ja paikalla erottuu ympäristöään vähäkivisempi alue muuten hyvin kivisellä rannalla. Talonrauniot ympäristöineen ovat säilyneet hyvin myöhemmältä maankäytöltä ja metsätaloudelta.

Kaidankangas 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Kaidankankaan alueella, Palojärven ja Kaidanlammen välisellä kankaalla Palojärven rannan tuntumassa. Alue on hiekkakangasta. Vuoden 2020 inventoinnissa yhdesä koekuopassa havaittiin noin 30 senttimetriä paksu noensekainen kulttuurikerros, joka sisälsi runsaasti palaneita luita ja joitain kvartsi-iskoksia. Alueella on nähtävissä myös kolme kuoppaa, joiden ympärillä on erotettavissa matalat maavallit. Rakenteiden voidaan tulkita liittyvän alueen esihistorialliseen asutukseen.
Kohdetta ei ole rajattu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia. On hyvin mahdollista, että alueella on muinaisjäännöksiä enemmän ja laajemmin, kuin mitä vuoden 2020 inventoinnissa tutkittiin.

Kaidankangas 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Kaidankankaan pohjoisosassa Palojärven rannassa. Alue on kivikkoista hiekkakangasta. Vuoden 2020 inventoinnissa (Mikroliitti Oy) alueelle kaivetuissa koekuopissa havaittiin yhtenäinen 40x20 alue, jonka maaperässä todettiin runsaasti kivikautisia asuinpaikkalöytöjä ja kulttuurikerrosta. Tästä noin 60 metriä itään havaittiin pienialainen, noin 15x10 metriä oleva alue, johon kaivetuissa koekuopissa oli kvartsi-iskoksia ja palaneita luita. Lähiympäristöön kaivetuissa koekuopissa ei havaittu asuinpaikkaan liittyviä ilmiöitä, mutta inventointitietojen perusteella asuinpaikka saattaa jatkua laajalti niin kohteen pohjois- kuin eteläpuolella.

Keskijärvi Variksensaari luode (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Variksensaaren luoteispäässä olevalla kivikkoisella ja kallioisella alueella. Puusto on pääasiassa männikköä ja aluskasvillisuus varvikkoa. Vuoden 2020 inventoinnissa paikalle kaivettiin ainoastaan yksi koekuoppa, jossa todettiin noin 40 senttimetriä paksu ja runsaasti palaneita luita, kvartsi-iskoksia sekä saviastian kappaleita sisältävä kulttuurikerros. Kohteen laajuus on topografiaan ja maaperään perustuva arvio. Tarkka määrittäminen vaatii lisäselvityksiä. Inventointitietojen perusteella asuinpaikka on kajoamaton ja hyvässä kunnossa.

Joutenjoensuu 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Poikelusjärven pohjoisrannalla noin 30 kilometrin päässä Joensuun keskustasta itään. Noin 10x10 metrin laajuisella alueella neljässä koekuopassa todettiin löytöjä. Ympäristöön, lähinnä kohdasta länteen tehtiin yli 20 koekuoppaa. Ainoastaan tältä pieneltä alueelta löytyi merkkejä kivikautisesta asuinpaikasta. Kohta sijaitsee loivasti etelään viettävän hiekkakankaan eteläosassa olevan törmän reunalla. Kangasmaata on tästä vielä parikymmentä metriä etelään ja rannassa on noin 5–15 metriä oleva tasainen suokaistale ennen järven rantaa.
Muinaisjäännöksen laajuutta ei ole selvitetty luotettavasti ja on mahdollista, että kivikautisesta asutuksesta kertovia löytöjä ja kerroksia on säilyneenä nykyistä aluerajausta laajemmalla alueella.

Ylä-Paasilampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ylä-Paasilammen koillispuolella, tasaisen hiekkakankaan ja lounaaseen viettävän rinteen taitteessa havaittiin noin 2-4 metriä leveä, alarinteen suuntaan noin kuusi metriä pitkä ura. Uran reunoja kiertää 0,5–1,5 metriä leveä maavalli. Uran reunoille ja pohjalle tehdyissä koekuopissa on nokimaata ja hiilenkappaleita.
Kyseessä on tervanvalmistukseen tarkoitettu ns. tervaränni.

Hiekkasalmi (1000043914) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiekkasalmen rannalla on nähtävissä rännihauta. Sen pituus on 3,5 metriä, leveys metrin ja syvyys puolisen metriä. Rakenteessa on erillinen juoksutuskuoppa. Maanäytekairauksessa rakenteesta tuli hiiltä, ja siinä oli havaittavissa huuhtoutumiskerros.
Kohde on suunnitellun rakennustontin lounaislaidalla.

Ruukkikangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rautahytti sijaitsee metsätien varrella. Paikalla on kuonaa.

Sammokkovaara Metsästysmaja (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rautahytti ja kaksi hiilenpolttokumparetta.
Tarkastettava uudestaan maastossa alueen rajaamiseksi.

Kaunisniemi (1000044094) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin mukaan paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin 12 metriä oleva tervahauta, jossa on selkeät reunavallit.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Vaatii lisäselvitystä.

Hirsikangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallissa paikalla erottuu ainakin kaksi hiilimiilua. Rakenteiden halkaisija on noin 16 metriä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Se vaatii lisäselvitystä.

Hirsikangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallissa paikalla erottuu hiilimiilu. Mallin mukaan rakenne on halkaisijaltaan noin 15 metrinen ja melko selkeäpiirteinen.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Se vaatii lisäselvittämistä.

Historiallinen; Lidar-korkeusmallissa paikalla erottuu halkaisijaltaan noin 15 metriä oleva hiilimiilu.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Se vaatii lisäselvityksiä.

Historiallinen; Lidar-korkeusmallissa paikalla erottu kaksi hiilimiilua. Mallin perusteella rakenteet ovat halkaisijaltaan noin 15 metrisiä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Se vaatii lisäselvityksiä.

Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Se vaatii lisäselvityksiä.

Jokiniemi (1000044162) (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Valtimon Jokiniemen pellon itäpuolella sijaitsee kelottunut karsikkopuu, jonka kyljessä on nähtävissä päivämäärä 25.9.1873. Puussa ei ole muita merkintöjä. Kelo on huonossa kunnossa ja tulee todennäköisesti kaatumaan pian.

Tanelinpelto (Löytöpaikat)
Historiallinen; Marjamäen tilan pohjoispuolella olevalta rinnepellolta on keväällä 2022 löytynyt metallinetsinnässä rahakätkö, johon kuuluu eri-ikäisiä rahoja 1500-1600-luvuilta. Kätkö on laitettu maahan puulaatikossa, josta säilyneitä puun kappaleita ja metalliheloja on nähtävissä maaperässä. Rahojen levinnän perusteella löytö on pienialainen, eikä alueen viljely ole levitellyt löytöä merkittävästi.

Yölampi (1000044364) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Suolainen lahden ranta. Löydöt rantahiekalta, noin 10 m:n matkalta.
Vaatii tarkastuksen.

Mustalampi (1000044422) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan Kesälahdella sijaitseavan Mustalammen pohjoispuolella sijaitsee yksittäinen, halkaisijaltaan noin 16 metriä oleva hiilimiilu. Rakenne erottuu selvästi Lidar-korkeusmallissa.

Vanhatupa (Asuinpaikat)
Historiallinen; Loivasti etelälounaaseen viettävä pelto. Keramiikka-astian löytökohdassa kynnössä osittain rikkoutunut kiveys. Tarkastus koekuopassa ei havaittu muita löytöjä. Pikaisessa pintapoiminnassa kuivalta pellon pinnalta liitupiipun varsi, lasin kappaleita, joista yksi sulanut, palanutta luuta, hevosenkengän naula, punasavikeramiikkaa sekä tiilen kappaleita, joista toinen kotitekoisen oloinen.
Koekuopassa todettiin kynnön alla säilynyttä kiveystä sekä hiiltä ja nokea. Osittain ainakin ellei kokonaan noki-/hiilimaan peitti ohuehko kerros vaaleaa hiekka.

Tiaisenautio (Asuinpaikat)
Historiallinen; Ylä-Ruokosen pohjoisrannalla on yksityishenkilöltä saatujen tietojen perusteella historiallisen ajan asuinpaikka, jossa on nähtävissä talonpohja, viljelyröykkiöitä sekä maahan kaivettuja kuoppia. Historiallisten tietojen valossa kyseessä on suurten nälkävuosien aikana hylätty asuinpaikka.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen aluerajaus on arvio.

Kyrönniemi (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Pitkän ja kapean niemen päässä. Rauhoitettu puu.

Rajamäki (1000044751) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Sijaitsee Rajavaaran kylässä, Pohjois- ja Etelä-Karjalan rajalla. Sekametsässä sijaitsevan ladotun röykkiön päällä on suorakulmainen kivipaasi, jonka näkyvän osan mitat ovat 70x30x15-30 cm. Röykkiön mitat ovat 2,5x2,5x1 m.
Paaden toisella puolella on ylinnä kruunukuvio ja risti, sen alla vuosiluku 1821 ja sen alla päivämäärä, vuosiluku on Kesälahdella suoritetun isojaon vuosiluku. Paaden toisella puolella on ylinnä luku 113, jonka alla 1:5 Kirjaimet JR.
Rajamerkki on uudenkaupungin ja Turun rauhojen rajalinjalla.
Ilmoittajan mukaan peruskarttaan merkitty muinaisjäännösmerkki hieman virheellinen, oikea sijainti on karttamerkistä parisenkymmentä metriä itäkoilliseen, 6848557N/639967E.
Rajamerkin on alunalkaen löytänyt Sulo Strömberg.
Tarkastettava.

Kirkkosuo Miilu (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidarista huomattu hieno hiilimiilujen (4) ja mahdollisten tervahautojen (2) ryhmä. Tervapirtti ei erotu lidarkuvassa. Miilujen hengitysaukot erottuvat. Kohde vaatii maastotarkastuksen.

Piikkeenlampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Piikkeenlammen pohjoispuolella erottuu Lidar-korkeusmallissa (3.10.2022) tervahauta. Mallin perusteella tervahauta on halkaisijaltaan noin 15 metrinen ja varsin selväpiirteinen.

Sopeke (Asuinpaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilöltä 22.9.2022 saapuneen ilmoituksen mukaan Sopekkeen tilan pohjoispuolisessa metsikössä on nähtävissä kiviaidalla rajattu vanha asuinpaikka sekä sekä siihen liittyviä viljelyröykkiöitä ja mahdollisia muita rakenteita.

Kinnula (Kulkuväylät)
Historiallinen; Hammaslahden Kinnulan tilan eteläpuolella nykyisen Haavanpääntien varressa, sen lounaispuolella on nähtävissä alueen läpi kulkeneeseen historialliseen tielinjaan liittyviä rakenteita, pengerrettyä tienpohjaa sekä tiehen liittyviä kiveyksiä noin 200 metrin pituisella matkalla.
Alueella kulkenut tie erottuu vuoden 1870 kartassa, mutta juontaa juurensa ainakin 1800-luvun alkuun. Tuolloin alueella käytiin Suomen sotaan liittyvä ns. Pyöräkön taistelu (1808), jossa paikalliset talonpojat väijyttivät tietä kulkevan venäläisen marssiosaston saaden saaliiksi kuormarattaita ja muuta kalustoa (Saarenmaa 1933, Suomen sodan sankari Kaarle Wilhelm Malm, sivu 75; Kilpeläinen 1925, Etuvartio, sivu 21). Alueelta on maanomistajan mukaan löytynyt taisteluun liittyvää esineistöä.
Vanhaa tienpohjaa on mahdollisesti säilyneenä myös Suhmurantien eteläpuolella, jossa on nähtävissä myös ajoitukseltaan epäselviä rakennuksen perustuksia.

Kaatamo (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedonannon mukaan Vienolan tilan itäpuolella, Korpijoen varrella on nähtävissä vanhaan myllyyn liittyviä rakenteita sekä kaiverruksia.

Salvukangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Salvukankaalla erottuu Lidar-korkeusmallissa (22.11.2022) kolme, halkaisjaltaan 8-12 metriä olevaa hiilimiillua.

Salvukangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Salvukankaan etelälaidalla erottuu Lidar-korkeusmallissa (22.11.2022) yksittäinen hiilimiilu. Miilun halkaisija on mallin perusteella arvioituna noin 10 metriä.

Lönnrotin petäjä (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Hummovaarassa Kainulan tilan länsipuolella ympäröivän maaston korkeimmalla kohdalla. Juhanantuvan ravintola on 45 metrin päässä kohteen louteispuolella.
Paikalla on nähtävissä Kainulaisen suvun vanha uhripuu ja paikka, jossa Elias Lönnrot perimätiedon mukaan kirjoitti ylös Juhana Kainulaisen runoja ja loitsuja ensimmäisen runonkeruumatkansa yhteydessä vuonna 1823. Petäjä tunnetaan myös nimellä Kainulaisen suvun uhrimänty. Tarinan mukaan Kainulaisen suvun nuorukainen kihlautui Kankkulanmäellä Vihtavaarassa Rääkkylän puolella asuvan tyttären kanssa. Sulhanen istutti petäjän ja morsian puolestaan Kankkulanmäelle koivun. Morsian kuitenkin kuoli ja petäjästä tuli suvun uhripuu. Kertomusten mukaan Juhana Kainulainen vei aina karhun kaadettuaan eläimen pääluun mäntyyn ja luki samalla "pitkät luvut".
Kohteen läheisyydestä on paikannettu myös historiallisen ajan talonpohja tai kellarikuoppa (merkitty alakohteeksi).
Uhripuu on merkitty peruskartalle ja siihen liittyy runsaasti kertomaperinnettä. Alueelta tunnetaan myös kolme kuppikiveä.

Saarijärvi (1000045920) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Herajärven ja Saarijärven välissä Taipaleen tilan kaakkoispuolella. Herajärven natura-alueen luontopolku kulkee kohteen itäpuolella. Nauriskuopat on kaivettu hiekkamaahan harjanteen korkeimmalle kohdalle. Ympärillä kasvaa vanhaa kuusivoittoista sekametsää. Paikalla on neljä nauriskuoppaa. Kuopat ovat kooltaan noin 2/2,5 x 0,8/1 metrisiä ja syvyydeltä noin 0,4-0,6 metriä. Kaikki kuopat ovat hieman eri suuntaisia: eteläisin on etelä-pohjoissuuntainen, läntisin itä-länsisuuntainen ja pohjoisemmat lounas-koillissuuntaisia.

Saarijärvi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Herajärven ja Saarijärven välissä, noin 600 metriä Taipaleesta etelään. Herajärven natura-alueen luontopolku kulkee kohteen länsipuolella. Kuopat on kaivettu hiekkamaahan harjanteen korkeimmalle kohdalle. Kohde koostuu kahdesta hautamaisesta maakuopasta. Kuopat ovat kooltaan noin 2/2,5 x 0,8 metriä ja syvyydeltä noin metrin.
Kuopat ovat hieman eri suuntaisia: itäisempi on etelä-pohjoissuuntainen ja läntisempi luode kaakkosuuntainen. Kuopilla ei havaittu selviä valleja.

Saarijärvi 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Herajärven ja Saarijärven välissä, noin 900 metriä Taipaleen tilasta lounaaseen. Herajärven natura-alueen luontopolku kulkee kohteen läpi. Nauriskuopat on kaivettu hiekkamaahan harjanteen korkeimmalle kohdalle. Paikalla on kaksi hautamaista maakuoppaa. Kuopat ovat kooltaan noin 2/2,5 x 0,8 metriä ja syvyydeltä noin 0,6 metriä. Luontopolun länsipuolella oleva kuoppa on etelä-pohjoissuuntainen ja itäpuolella oleva itä-länsisuuntainen. Kuopilla ei havaittu selviä valleja.

Tervaniemi (1000045931) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella Lipasjäven Tervaniemessä sijaitsee halkaisijaltaan noin 13 metrinen tervahauta.

Makkarakallio (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallissa (8.12.2022) Makkarakallion itäpuolisella loivalla rinteellä erottuu neljä tai viisi hiilimiilua. Näiden luoteispuolella, noin 80 metrin päässä erottuu lisäksi kaksi hieman suurempaa hiilimiilua. Maanomistajalta saadun tiedon mukaan paikalla valmitettuja hiiliä on toimitettu Värtsilän rautaruukkeihin.

Kolmikannan leirikeskus 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Kolmikanta-järven rannasta parikymmentä metriä pohjoiseen, leirikeskukseen liittyvän sivurakennyksen eteläpuolella. Maaperä on hiekkaa ja puusto täysi-ikäistä mäntymetsää. Kohta vaikuttaa häiriintymättömältä. Vuoden 2022 inventoinnissa törmän laelle kaivettiin neljä koekuoppaa, joista kolmessa havaittiin kivikautiseen asuinpaikkaan viittaavia löytöjä: palaneita luita, kvartsi-iskoksia sekä särkynyt kiviesine. Lisäksi kaikissa koekuopissa todettiin ehjä podsolimaannos sekä 10–30 senttimetrin paksuinen likamaakerros.

Kolmikannan leirikeskus 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Pienialainen kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Kolmikannan leirikeskuksen saunan ympäristössä. Paikalla erottuu selkeästi järven vanha rantatörmä, jonka juuri on reilun metrin järven nykyisen pinnan yläpuolella. Asuinpaikkaa on säilyneenä tämän törmän päällä saunarakennuksen länsi- ja lounaispuolella. Rantatörmällä kasvaa suuria mäntyjä ja aluskasvillisuus on varvikkoa.
Paikalla on ollut ennen vedenpinnan laskua hiekkainen ja tasainen niemi, jolle sauna on myöhemmin rakennettu. Vuoden 2022 inventoinnissa törmän harjalle kaivettiin kolme koekuoppaa. Kuopissa havaittu löytöaineisto pitää sisällään erilaisia esihistoriallisia keramiikkoja sekä kvartsi-iskoksia ja likamaata. Keramiikasta on tunnistettu varhaista asbestikeramiikkaa, mutta joukossa on myös asbestisekoitteettomia saviastian kappaleita. Likamaakerroksen vahvuus sen sijaan on noin 30 senttimetriä.
Osa asuinpaikasta on tuhoutunut saunan rakentamisen yhteydessä ja saunaan on kaivettu myös vesijohto- ja sähkökaivannot, jotka kulkevat rakennukselta pohjoiseen. Osa asuinpaikasta on jäänyt saunalle johtavan tien alle, mutta tie ei näytä olevan syvälle perustettu. Inventoinnissa tutkittiin koekuopin myös saunan etelä- ja pohjoispuolisia alueita, mutta niistä ei saatu mitään havaintoja asuinpaikan jatkumisesta laajemmalle. Asuinpaikan ehjät osat rantatörmän päällä vaikuttavat olevan hyvin säilyneitä.

Kuisma 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kuismajärven luoteispuolella olevalla kankaalla erottuu Lidar-korkeusmallissa (13.2.2023) halkaisijaltaan noin yhdeksän metrinen tervahauta, jossa on selkeästi erottuvat reunavallit.

Nokkala (1000046733) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Nokkalaan on merkitty talo 1831–1834 laaditulle verollepanokartalle, joka on ilmeisesti vanhin aluetta kuvaava tarkempi kartta. Paikka on entisen Pohjois-Karjalan emäntäkoulun koulutilan pihapiiriä, jossa on useita entisiä koulun rakennuksia, jotka ovat myöhemmin olleet myös muussa käytössä. Pihapiiri on peltojen ympäröimä tasainen nurmikenttä, mistä maasto laskee loivasti länteen Pielisen Märäjälahteen. Entisen päärakennuksen edessä kasvaa jonkin verran nuorta pajukkoa, muuten piha on avoin ja puuton. Noin 20 päärakennuksesta kaakkoon on noin 15x6 metrinen painanne. Mahdollisesti kohdalla on sijainnut joskus rakennus, joka on purettu tai maata on jossakin tarkoituksessa koneellisesti käsitelty. Piha-alueella on ilmeisesti tehty melko voimallisia maansiirtotöitä liittyen muun muassa koulun aikaiseen toimintaan, joten voi olla, että kiinteät rakenteet vanhasta asutuksesta ovat pahoin vaurioituneita ja hävinneitä.

Jyrölä/Pakarila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Jyrölän talo on merkitty vuosina 1831–1834 laaditulle verollepanokartalle. Saloheimon julkaisun kartalle Jyrölän alapuolelle on merkitty nro. 27 Pakarila (Saloheimo, Veijo, Pohjois-Karjalan asutusmuodot 1600-luvulla. Kylä-ja pitäjäkartat. 1971). Jyrölä ja Pakarila on mainittu uudistushakemistossa, Jyrölä myös Yrjölä nimisenä, viimeisessä kysymys voi olla tulkintavirheestä. Verollepanokartalle, vuosien 1838–40 isonjaonkartalle kuin myös vuoden 1847 pitäjänkartalle paikalle on merkitty vain yksi talo; mahdollisesti Jyrölä ja Pakarila ovat sijainneet jotakuinkin samalla paikalla, näin voi arvioida myös vanhimpien 1700–1800-lukujen isommassa mittakaavassa olevien karttojen perusteella.
Paikka on entisen Pohjois-Karjalan emäntäkoulun alueella, rantatörmällä peltojen halki johtavan tien varrella. Tien itäpuolelle on vanha riihi, jonka ympärille on kasattu koneellisesti isoja kivenlohkareita, ehkä ainakin osa kivistä voi olla paikalla sijainneen talon/talojen perustuskiviä. Peltokerrokseen tehdyissä lapionpistoissa ei tunnistettu jäänteitä paikan vanhasta asutuksesta. Lapionpistoja tehtiin myös tien länsipuolelle, missä esiintyi normaali, noin 30 senttimetriä paksu peltokerros.

Justola (Asuinpaikat)
Historiallinen; Justola on merkitty vuosina 1831–1834 laaditulle verollepanokartalle. Justola on mainittu uudistus-hakemistossa myös Pietula nimisenä. Verollepanokartalle, vuoden 1838–1840 isojaon kartalle kuin myös vuo¬den 1847 pitäjänkartalle talo on merkitty samalle kohdalle.
Paikka on nykyisin kapea viljelemätön kaista rantapeltojen ja niiden itäpuolella kulkevan tien välissä, osin tien alueella. Maasto nousee jyrkästi tiestä itään. Maanpinta on kohdalla epätasaista, mikä on seurausta ainakin ojien ja teiden kaivamisesta. Vuoden 1982 peruskartalle eteläpuolelle on merkitty puutarhaviljelmiä, johon myös maan liikuttelu voi liittyä. Maakerrokset vaikuttivat lapionpistoissa kohdalla hyvin sekoittuneilta. Maaperä on heti tien kohdalla myös kivikkoista. Tien itäpuolella on noin 20x5 metrin kokoinen luonnonkivistä koostuva rakennuksen perustus, jonka pohjoispäässä on noin kaksi metriä halkaisijaltaan oleva ja noin 0,7 metriä korkea, lähinnä luonnonkivistä koostuva tulisijan jäännös. Perustuksessa tulkittiin olevan kolme kellarikuoppaa: pohjois- ja eteläpäässä sekä keskellä. Kohteen pinnalla kasvaa muun muassa sammalta ja heiniä, sen päältä oli hiljattain poistettu puusto. Luonnonkivistä koostuva perustus voi viitata 1900-lukua vanhempaan rakennukseen. Perustuksesta noin 50 metriä pohjoiseen on noin kolme metriä halkaisijaltaan oleva 40 senttimetriä syvä kuoppa. Kuopan muoto on hieman kulmikas ja reunoilla on vallit. Tältä osin kyseessä lienee nuoremmasta jäännöksestä, joskin ilmiö voi olla myös rakennuksen pohja.

Justaja (Asuinpaikat)
Historiallinen; Justaja on merkitty vuosina 1831–1834 laaditulle verollepanokartalle. Justaja nimeä ei esiinny uudistushakemistossa ja talon merkintä puuttuu Saloheimon julkaisusta (Saloheimo, Veijo, Pohjois-Karjalan asutusmuodot 1600-luvulla. Kylä- ja pitäjäkartat. 1971). Paikalle on kuitenkin merkitty talo verollepanokartalle, vuosien 1838–40 isonjaon kartalle kuin myös vuoden 1847 pitäjänkartalle, joista viimeisessä nimellä Justaja. Paikka sijaitsee Märäjälahdentieltä länteen erkanevan tien eteläpuolella, missä on entisiä peltoalueita, puusto on lähinnä nuorta lehtipuustoa. Maanpinta on paikoin hyvin kuoppaista, paikoin maata on puskettu ja kaivettu koneellisesti.
Loivasti lounaaseen viettävällä rinteellä on noin 7x4,5 metrin kokoinen kaksihuoneinen rakennuksen perustus. Noin 0,5–0,7 metriä korkea perustus koostuu luonnonkivistä, keskiosassa on noin 1,5 metrin kokoinen ja 80 senttimetriä korkea uunin jäännös, joka koostuu lähinnä luonnonkivistä. Perustuksessa on kolme kuoppaa, etelässä yksi isompi, pohjoisessa kaksi pienempää, jotka ovat ilmeisesti kellareita. Perustuksen päällä kasvaa tiheästi nuorta puustoa ja pintaa peittää heinä. Rakenne vaikuttaa selvästi asuinrakennuksen jäännökseltä. Noin 50 metriä lounaaseen on rinteen reunalla noin 10x5 metrin kokoisella alueella neljä kellarikuoppaa, jotka voivat liittyä myös paikan myöhäi-sempään asumiseen ja viljelyyn. Perustuksesta noin 50 metriä pohjoiseen, tienpohjoispuolella on noin 15 metriä pitkä, matala kahdesta kivirivistä koostuva aitamainen rakenne, joka lienee nuorempi jäännös.

Ruutukangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ruutukankaan pohjoislaidalla, noin 30 metrin päässä Kuusjärventiestä. Lidar-korkeusmallin perusteella paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin 10 metrinen tervahauta, jossa on selvästi ympäristöstään erottuvat vallit.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii tarkastuskäynnin.

Välisuo (1000047682) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon mukaan Välisuon länsireunalla olevalla kankaalla on nähtävissä kaksi selvää hiilimiilua. Miilut ovat halkaisijaltaan noin 15-16 metrisiä ja erottuvat myös Lidar-korkeusmallissa.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii maastokäynnin.

Välisuo 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon mukaan Välisuon etelälaidalla olevalla kankaalla erottuu kaksi hiilimiilua. Miilut ovat halkaisijaltaan noin 15-20 metrisiä ja ne erottuvat selvästi Lidar-korkeusmallissa.

Nikunvaarankangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Nikunvaarankankaan koillispuolisella kankaalla erottuu Lidar-korkeusmallissa kaksi hiilimiilua tai tervahautaa. Rakenteet ovat halkaisijaltaan noin 16-20 metrisiä ja niiden yhteydessä erottuu myös kolmas, muodoltaan epämääräisempi kuoppa.

Välisuo 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon mukaan Välisuon pohjoispuolisella kankaalla erottuu kaksi hiilimiilua. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Nikunvaarankangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallissa alueella erottuu kaksi hiilimiilua. Miilut ovat halkaisijaltaan noin 20 metriä ja ne erottuvat korkeusmallissa selvästi.

Nikunvaarankangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella Nikunvaarankankaan pohjoisosassa, metsätien ja suolle johtavan polun risteyksessä on useita hiilimiiluja/tervahautoja. Rakenteet ovat halkaisijaltaan noin 16-20 metrisiä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Nikunvaarankangas 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella Nikunvaaraan johtavan tien länsipuolella on nähtävissä yksittäinen tervahauta. Rakenteen halkaisija on noin 13 metriä. Halssin paikka erottuu mallissa tervahaudan eteläpuolella.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Historiallinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon mukaan Nikunvaaran itälaidalla, suon reunalla on nähtävissä kolme hiilimiilua. Rakenteet erottuvat selvästi Lidar-korkeusmallissa.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Tarkempi määrittäminen vaatii lisäselvitystä.

Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella Vartialan ja Saitalan tilojen pohjoispuolella, Sintsin harjun etelärinteessä sijaitsee halkaisijaltaan noin 13 metrinen tervahauta tai vastaava kuopparakenne.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii maastotarkastuksen.

Maalariaho (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella Maalarinahon tilan pohjoispuolella sijaitsee yksittäinen, halkaisijaltaan noin 13 metrinen tervahauta. Noin 100 metriä tervahaudan eteläpuolella sijaitsee toinen, hieman edellistä epämääräisempi kuoppa. Kyseessä on mahdollisesti toinen tervahauta.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Josula (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella Josulan tilan luoteispuolella sijaitsee kaksi, noin 20 metrin päähän toisistaan kaivettua tervahautaa.

Koivulahti (1000047732) (Taide)
Historiallinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon mukaan Tuupovaaran Kinnasniemessä, vanhan Ilomantsin ja Korpiselän välisen maantien varrella, Koivulahden tilan länsipuolisen pienen kalliopaljastuman laella on nähtävissä kaiverrettu rasti sekä vuosiluku 1867. Kyseessä on mahdollinen karsikkokivi tai rajamerkki.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Iljankeljut (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Yksityishenkilöltä saapuneen tiedon mukaan, Iljankeljut nimisen kapean harjujakson alueella on maastossa nähtävissä pyyntikuopilta vaikuttavia maarakenteita, joista osa on vaurioitunut metsänkäsittelyn yhteydessä. Alueelle kaivetuista pyyntikuopista on olemassa kertomaperinnettä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Pönkäniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon mukaan paikalla on nähtävissä ympäristöstään selvästi erottuva pyöreä ja suppilomainen tervahauta.

Kyrönlampi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan Kyrönlammen pohjoispuolisella vanhalla rantatörmällä sijaitsee kivikautinen asuinpaikka, josta kertovat kvartsi- ja kivilaji-iskokset, mahdolliset kvartsiesineet ja palaneet luut ovat löytyneet noin 20x40 metrin laajuiselta alueelta. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkemman määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Tuupanlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan Tuupanlammen tilan ja Kajaanintien välissä olevalla hakkuuaukiolla on nähtävissä runsaasti kivikautiseen asuinpaikkaan viittaavia kvartsi-iskoksia sekä pyyntikuopilta tai asumuspainanteilta vaikuttavia kuoppailmiöitä. Ilmoituksen mukaan löytöalue on noin 20x30 metrin laajuinen, mutta Lidar-korkeusmallin perusteella kuopat/painanteet levittäytyvät tätä laajemmalle alueelle.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Arolampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan Arolammen tuntumassa olevalla vanhalla rantatörmällä on nähtävissä kivikautiseen asuinpaikkaan viittaavia löytöjä, palaneen luun kappaleita ja kvartsi-iskoksia. Alue on hakattu ja metsäaurattu. Löytöjä on ilmoituksen perusteella myös hiekkatien ojaleikkauksesta.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Kiimakangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallin perusteella Kiimakankaan pohjoislaidalla, Keppisuon reunalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Ahmasenlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilön tekemän ilmoituksen mukaan Ahmasenlammen eteläpuolella olevalla hakkuuaukiolla olevista aurausurista on löytynyt kivikautiseen asuinpaikkaan viittaavia kvartsi-iskoksia. Paikalta on löytynyt myös tulen rapauttamia kiviä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Kohteen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Hammaskallio Tervakirnu (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee loivasti kumpuilevassa mäntyvaltaisessa sekametsässä Tolosenmäen pohjoispuolella. Maaperä on hiekkaa. Alueella on runsaasti elinkeinohistoriaan liittyviä kuopparakenteita. Rakenteet jakautuvat kahteen tyyppiin, toisaalta pohjakaavaltaan pyöreisiin ja suhteelliseen syviin kuoppiin, jotka voidaan tulkita tervahaudoiksi, toisaalta hiilihaudoiksi tulkittaviin, edellistä pienempiin kuoppiin.

Hammaskallio Tervakirnu 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kumpuilevassa mäntyvaltaisessa sekametsässä Tolosenmäen pohjoispuolella. Paikalla on lukuisia kuopparakenteita, jotka voidaan ulkomuotonsa ja inventoinnin yhteydessä tehtyjen kairanpistojen perusteella tulkita tervahaudoiksi ja hiilihaudoiksi.

Hammaskallio Tervakirnu 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Se sijaitsee Tervakirnu-nimisen lammen itäpuolella, tasaisella hakkuuaukealla Tolosenmäen pohjoispuolella, heti tilustien eteläpuolella. Paikalla on kaksi halkaisijaltaan 5-7 metristä, tervahaudaksi tulkittua kuopparakennetta.

Hammaskallio Tervakirnu 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kumpuilevassa maastossa, hakkuuaukealla Tolosenmäen rakennetun alueen pohjoispuolella. Paikalla on pohjakaavaltaan pyöreä kuoppa, jonka halkaisija on 3,5 m ja syvyys 0,9 m. Selvää vallia ei erotu. Pohjalle tehdyssä kairanpistossa todettiin hiiltä. Kuopan reunalla oli täysikasvuisen männyn kanto. Kyseessä lienee hiilihauta.

Päätye Porttilampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kangaslammen ja Porttilammen välisellä suon ympäröimällä metsäsaarekkeella. Tasaisella hakkuuaukealla on nähtävissä kumpumainen hiilimiilu ja viisi siihen liittynevää kuoppaa.

Ruukkisuo (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Petäjäkankaantien itäpuolisella kuusikankaalla on nähtävissä selväpiirteinen, halkaisijaltaan noin 15 metrinen tervahauta. Haudassa on selkeät reunavallit ja rakenteen voidaan todeta olevan erinomaisessa kunnossa.

Ruukkisuo (1000048941) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Petäjäkankaantien itäpuolisella tasaisella kuusikankaalla on nähtävissä selväpiirteinen, halkaisijaltaan noin 15 metrinen tervahauta. Haudassa on selkeät reunavallit ja rakenteen voidaan todeta olevan erinomaisessa kunnossa.

Pitkälampi 1 (1000049351) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pitkälammen pohjoisrannalla, noin 200 metrin päässä Sintsi Kirkkovuori (707500015) muinaisjäännöksestä erottuu Lidar-korkeusmallissa tervahauta sekä hiilimiilu. Rakenteet sijoittuvat toistensa välittömään läheisyyteen.
Muinaisjäännöstä ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Pitkälampi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pitkälammen itäpuolella kankaalla olevan pienen kosteikon eteläkärjessä erottuu Lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu.

Pitkälampi 3 (1000049358) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pitkälammen itäpuolella olevalla kankaalla erottuu Lidar-mallissa halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Pitkälampi 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pitkälammen itäpuolella olevalla kankaalla erottuu Lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 16 metrinen hiilimiilu.
Rakennetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Pitkälampi 5 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pitkälammen eteläkärjen ympäristössä erottuu Lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu.
Rakennetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Historiallinen; Pitkälammen eteläkärjen ympäristössä erottuu Lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu.
Rakennetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Historiallinen; Pitkälammen itäpuolisella kankaalla on Lidar-korkeusmallin perusteella nähtävissä halkaisijaltaan noin 10 metrinen hiilimiilu.

Jokivaara (1000049531) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Möhkön lomakylälle johtavan ulkoilureitin varrella erottuu Lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 17 metrinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisäselvityksiä.

Lautakangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lautakankaan läpi Koitajoen rantaan johtavan metsätien varrella, tiessä olevan kääntölenkin kohdalla erottuu Lidar-korkeusmallissa noin 20 metrinen hiilimiilun pohja. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii lisäselvityksiä.

Kotaniemi 2 (1000050840) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kotaniemen keskivaiheilla, noin 105 metriä Kotaniemen kivikautisen asuinpaikan (1000002554) kaakkoispuolella erottuu halkaisijaltaan noin 15 metrinen tervahauta. Kohde on merkitty myös peruskartalle.
Tervahautaa ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Pärnävaarantie (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee tasaisessa mäntymetsässä Pärnävaarantien eteläpuolella, laajan vanhan hiekanottokuopan pohjoispuolella. Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin kahdeksan metrinen hiilimiilu sekä sen ympärille kaivettuja ilmanottokuoppia. Alueella kulkeva lenkkipolku ei ole vahingoittanut muinaisjäännöstä, jonka voidaan todeta säilyneen hyvässä kunnossa.

Pyynperseenaho 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pyynperseenahon alueella kulkevan metsätien kääntölenkin pohjoispuolella erottuu Lidar-korkeusmallissa (23.4.2024) useita kuoppia ja kaivantoja. Rakenteet voivat muotonsa puolesta olla tervahautoja tai hiilimiiluja, mutta kohteen tarkempi määrittäminen vaatii maastotarkastuksen.

Pyynperseenaho 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pyynperseenahon pohjoispuolella olevalla metsäkankaalla erottuu Lidar-korkeusmallissa (23.4.2024) ainakin kolme pyöreää ja reunavallillista kuoppaa. Muotonsa puolesta rakenteet voivat olla tervahautoja tai hiilimiiluja, mutta kohteen tarkempi määrittäminen edellyttää maastotarkastusta.

Purola (1000051173) (Maarakenteet)
Historiallinen; Purolan tilan pohjoispuolella erottuu Lidar-korkeusmallissa ainakin yksi tervahaudalta vaikuttava rakenne. Lisäksi paikalla on nähtävissä muutamia muita kuoppia. Havainnot sijoittuvat Viinivaarantien kummallekin puolen. Kohteen tarkempi määrittäminen ei ole mahdollista ilman maastotarkastusta.

Talasaho (1000051176) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Talasahon tilan pohjoispuolella olevalla metsäkankaalla erottuu Lidar-korkeusmallissa (23.4.2024) noin 15 hiilimiilua. Rakenteet on kaivettu tiiviiseen rykelmään Leppärinteentien pohjoispuolelle, ja kohde vaikuttaa hyvin säilyneeltä ja näyttävältä.
Miilujen itäpuolella, noin 100 metrin päässä erottuu kolme maakuoppaa, jotka saattavat liittyä alueen toisen maailmansodan aikaisiin taisteluihin. Toisaalta kaivannot saattavat olla tuoreempia, alueen nykyasutukseen liittyviä jäännöksiä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää maastotarkastuksen.

Halla-aho (1000051177) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Halla-ahon metsäkankaan alueella olevan kääntölenkin pohjoispuolella, noin 87 metrin päässä tiestä erottuu Lidar-korkeusmallissa kaksi hiilimiilua tai tervahautaa. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Iso-Kiimakangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Iso-Kiimakankaan eteläkärjessä olevan metsätien kääntölenkin länsipuolella, noin 20 metrin päässä tiestä erottuu Lidar-korkeusmallissa (23.4.2024) muutamia hiilimiiluja tai tervahautoja. Kohdetta ei ole tarkastettu maastosa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Iso-Kiimakangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Iso-Kiimakankaan itäpuolella olevalla metsäsaarekkeella erottuu Lidar-korkeusmallissa (23.4.2024) halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen lähempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Väärämäki (1000051387) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Siprintien varressa, noin 15 metrin päässä sen itäpuolella erottuu Lidar-korkeusmallissa (10m, 10.5.2024) halkaisijaltaan arviolta 16 metrinen tervahauta, jossa on selkeät ympärysvallit.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Nurmenkoukku (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Marjosaaren eteläosassa, noin 100 metriä rannasta pohjoiseen olevalla loivalla rinteellä erottuu Lidar-korkeusmallissa (15.5.2024) halkaisijaltaan noin 13 metrinen tervahauta, jossa on selkeät reunavallit. Korkeusmallin ohella kohde on merkitty myös maastokartalle.
Muinaisjäännöstä ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Karpankangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee noin 25 metrin päässä Karpankaantien itäpuolella olevassa harvassa ja tasaisessa mäntymetsässä. Kyseessä on halkaisijaltaan liki 20 metrinen hiilimiilu, jonka ympärille kaivetut ilmanottoaukot ovat selvästi erotettavissa maastossa. Rakenne näkyy selvästi myös Lidar-korkeusmallissa.

Lautakangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lautakankaantien itäpuolella, jyrkästä mutkasta noin kahdeksankymmenen metrin päässä on nähtävissä halkaisijaltaan noin 12 metrinen hiilimiilu, jonka ympärille kaivetut ilmanottoaukot ovat selvästi nähtävissä. Kohde on alueella suoritetuista harvennushakkuusta huolimatta verrattain hyvässä kunnossa.

Oinasranta (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Oinaslammen luoteispuolella olevalla avohakatulla rinteellä havaittiin yhdeksän ajoitukseltaan epäselvää pyyntikuoppaa. Kuopat ovat halkaisijaltaan noin 1-2 metrisiä ja muutamat ovat kärsineet vaurioita hakkuuaukon äestyksen yhteydessä.

Pihakallio (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan Pihakallion metsäkankaan etelään antavassa loivassa ja kuusivaltaisessa rinteessä on nähtävissä 10-20 vanhaa viljelyröykkiötä. Ainakin osa röykkiöistä on selväpiirteisiä ja hyvin maastossa erottuvia. Paikalla on suoritettu harvennushakkuita, jotka ovat saattaneet vaurioittaa osaa kohteen kiviröykkiöistä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Pihakallio (1000051762) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan Pihakallion metsäkankaan etelään antavassa loivassa ja kuusivaltaisessa rinteessä on nähtävissä 10-20 vanhaa viljelyröykkiötä. Ainakin osa röykkiöistä on selväpiirteisiä ja hyvin maastossa erottuvia. Paikalla on suoritettu harvennushakkuita, jotka ovat saattaneet vaurioittaa osaa kohteen kiviröykkiöistä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Itäniemi (1000051799) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ala- ja Ylä-Ruokosen järvet toisistaan erottavalla kannaksella, Panjantien länsipuolella erottuu Lidar-korkeusmallissa (14.6.2024) kaksi tervahautaa, joista toinen on merkitty myös maastokartalle. Haudat ovat halkaisijaltaan noin 10 metrisiä ja sijaitsevat toisistaan noin 75 metrin välein.

Lammintaus (1000051824) (Asuinpaikat)
Ajoittamaton; Vinkerlahden länsirannalla Lampelanlammen eteläpuolella Lammintauksen alueella havaittiin maansekainen turvettunut röykkiö kalliopohjalla. Röykkiön koko on 2x1,5x0,3 metriä. Röykkiössä on pään ja nyrkin kokoisia kiviä, joista osa selvästi rapautuneita. Röykkiön sivuilla on ilmeisesti myöhemmin pellolta siirrettyjä raivauskiviä. Aivan röykkiön viereen tehdystä koekuopasta löytyi palanutta savea ja hieman kauemmas tehdystä koekuopasta humuksen ja noen sekaista kivennäismaata (hiekkamoreeni). Havaintojen perusteella röykkiö on tulisijan jäännös

Pekkala (1000052246) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pekkalan tilan pohjoispuolella. Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin yhdeksän metriä oleva hiilimiilu, joka on osittain metsälaikutuksen vaurioittama. Kohde erottuu Lidar-korkeusmallissa.

Kariniementie (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kariniementien varressa, noin 12 metrin päässä tien pohjoispuolella. Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin kuusi metrinen hiilimiilu.

Puntarintie 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Puntarintien päässä olevan tilan pohjoispuolella. Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin seitsemän metriä oleva hiilimiilu.

Puntarintie 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Puntarintien päässä olevan tilan luoteispuolella. Paikalla on nähtävissä kaksi hiilimiilua. Miiluista pohjoisin on halkaisijaltaan noin kuusimetrinen ja eteläisempi noin seitsemän. Eteläisemmän ympärille kaivetut ojat ovat leveydeltään noin kaksi metriä.

Sähkölinja (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Puntarikosken eteläpuolisella metsäkankaalla, välittömästi sähkölinjan alla. Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin kahdeksan metriä oleva hiilimiilu.

Terva-ahonnotko (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Terva-ahonnotkon eteläpuolella, kahden aukkohakatun alueen välissä. Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin kahdeksan metrinen hiilimiilu, jonka ympärille kaivettujen ilmanottokaivantojen leveys on noin 1,5 metriä.

Terva-ahonnotko (1000052254) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Terva-ahonnotkon eteläpuolella, kahden aukkohakatun alueen välissä. Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin kahdeksan metrinen hiilimiilu, jonka ympärille kaivettujen ilmanottokaivantojen leveys on noin 1,5 metriä.

Väärälampi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Sätköksentien länsipuolella olevan vanhan rantaterassin ympäristössä, jossa on 2020-luvun alkupuolella suoritettu hakkuutöitä ja niihin liittyvään maanmuokkausta. Alue on maisemallisesti näyttävä ja ympäristöstä tunnetaan useita kivikautisia asuinpaikkoja.
Kuoriutuneen pintamaan alta paljastuneen mineraalimaan pinnassa oli tarkastushetkellä 2024 nähtävissä kohtalaisen selvärajainen, noin 1x1,5 metrin laajuinen punamulta-alue, jonka pinnassa ei kuitenkaan havaittu löytöjä. Punamulta-alueen ympäristöstä, halkaisijaltaan noin 50-60 metrin laajuisella alueella havaittiin muutamissa kohdissa kvartsi-iskoksia. Myös Sätköksentielle johtavan hiekkatien pinnassa havaittiin kvartsia, mutta on epäselvää ovatko kvartsit kulkeutuneet paikalle tien kunnostukseen paikoitellen käytetyn soran mukana.
Muinaisjäännösrekisteriin viety aluerajaus on näkyvien löytöjen perusteella tehty arvio. Kohteen luonteen ja laajuuden tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Virtoinvaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilöltä tulleen sähköpostitiedonannon mukaan Haapajoen itärannalla olevalla hiekkarannalla on nähtävissä runsaasti kivikautiseen asuinpaikaan viittaavia kvartsi-iskoksia ja -ytimiä. Löytöalueen laajuuden perusteella kohdetta voidaan alustavasti pitää kiinteänä muinaisjäännöksenä, joskin sen lopullinen määrittäminen edellyttää arkeologista maastotarkastusta.

Leipijoki (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Leipijoen ja Kourupuron välisellä metsäkankaalla, polun varrella erottuu Lidar-korkeusmallissa (5.11.2024) halkaisijaltaan noin 15 metrinen tervahauta, joka on myös merkitty maastokartalle. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Hölkänranta 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hölkönrannan koillispäässä, Siltasuon laidalla erottuu Lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilulta vaikuttava rakenne.
Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Hölkönranta 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hölkönrannantien varrella, aivan tien vieressä erottuu lidar-korkeusmallissa (12.12.2024) tervahaudalta tai hiilimiilulta vaikuttava rakenne. Rakenne on halkaisijaltaan noin 14 metrinen.

Hölkönranta 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hölkönrannantien pohjoispuolisella kankaalla erottuu lidar-korkeusmallissa (12.12.2024) hiilimiilulta vaikuttava rakenne. Miilun halkaisija on mallin mukaan noin 20 metriä ja siinä on selvästi erottuvat ilmanottoaukot.

Hölkönranta 2 (1000054198) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hölkönrannantien pohjoispuolisella kankaalla erottuu lidar-korkeusmallissa (12.12.2024) hiilimiilulta vaikuttava rakenne. Miilun halkaisija on mallin mukaan noin 20 metriä ja siinä on selvästi erottuvat ilmanottoaukot.

Hölkönranta 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hölkönrannan etelälaidalla olevalla kankaalla erottuu lidar-korkeusmallissa (12.12.2024) kaksi vierekkäin rakennettua hiilimiilun pohjaa. Miilut ovat halkaisijaltaan noin 15-18 metrisiä ja niissä on selvät ilmanottoaukot.

Urvonsaari 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Urvonsaaren lounaisreinalla erottuu Lidar-korkeusmallissa (12.12.2024) hiilimiilulta vaikuttava rakenne. Rakenteen halkaisija on noin 20 metriä.

Kuolemalampi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Suurikokoinen ja selväpiirteinen tervahauta erottuu lidar-korkeusmallissa ja se on myös merkitty maastokartalle. Korkeusmallin perusteella rakenne on suppilomainen, halkaisijaltaan liki 20 metrinen. Juoksutusrännin paikka erottuu mallissa tervahaudan lounaispuolella.
Muinaisjäännös ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Saarela (1000054661) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Polun pohjoispuolelta, verrattain läheltä Saarelan taloa sijaitsee kaksi suurikokoista kiviröykkiötä. Kooltaan rauniot ovat häkellyttävän suuria, joskin ainoastaan tavallisia viljelyröykkiöitä. Dokumentoimme ja valokuvasimme kohteet. Itäisemmän röykkiön mitat ovat noin 10 x 7 x 1,5 metriä. Kasa on muodoltaan aavistuksen epäsäännöllinen, sillä siitä näyttää todella poistetun kiviä. Röykkiön lakiosaan on kaivettu kuoppa. Läntisempi röykkiö (Alakohde 1) on koskematon, muodoltaan pyöreähkö, mutta sortunut hivenen polun suuntaan. Mitat noin 11 x 7 x 1,5–2 metriä. Lähelle Saarelan taloa, polun pohjoisreunalle, on lisäksi koottu noin 20 metrin matkalle huolellisesti ladottua kiviaitaa.

Paksuniemi (1000054665) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Alue oli vanhaa, kuuselle istutettua peltoa. Metsää on harvennettu 2000-luvun alussa. Vuoden 1974 peruskartan mukaan paikalla on kasvanut lehtipuumetsää. Alueella on nähtävissä kolme sammalpeitteistä viljelyröykkiötä sekä hieman näiden eteläpuolella oleva, vanhaksi kellarikuopaksi tulkittavissa oleva kuoppa.

Kalmoniemi (1000055201) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Kalmoniemen keskivaiheilla, sen etelään laskevalla rinteellä. Tervahauta on halkaisijaltaan noin 15 metriä ja sen halssi on selvästi nähtävissä tervahaudan lounaispuolella. Rakenne on selkeä ja hyvin säilynyt.

Käräjäniemi pohjoisranta (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Asuinpaikka sijaitsee Loitimojärven Kärjäniemen pohjoisrannalla kokonaisuudessaan veden alla. Käräjäniemessä sijaitsee hoidettu tulipaikka, jonne johtaa Suhanniemen mökkitieltä kartassakin näkyvä polku. Käräjäniemen pohjoisranta on noin 600 metriä pitkä hiekkaranta, joka syvenee hitaasti. Aiemmat inventoinnit kertovat Käräjäniemeen liittyvistä tarinoista kalastajien ja eränkävijöiden kohtaamispaikkana.
Paikalta on vuoden 2024 maastotarkastuksessa havaittu viisi veden alla olevaa liesikiveystä (alakohteet), jotka sijoittuvat noin 600 metrin mittaiselle alueelle. Kohteen tarkempi ajoittaminen vaatii lisätutkimuksia, mutta todennäköisesti kyseessä on esihistoriallinen asuinpaikka, joka on kokonaisuudessaan jäänyt veden alle. Rantaviivan tarkastelussa ei havaittu selkeästi ajoitettavia esihistoriallisia löytöjä.
Aluetta ei ole kartoitettu kokonaisuudessaan. Kohteen laajuuden määrittäminen vaatii tarkemman kartoituksen.

Jaamankangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä kaksi matalaa hiilimiilua. Rakenteet ovat halkaisijaltaan noin 14 metrisiä ja toinen on vaurioitunut metsälaikutuksen seurauksena.

Jaamankangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin 10 metrinen hiilimiilu. Rakenne on säästynyt ehjänä ja viime hakkuiden yhteydessä sen ympärille on jätetty suojapuut.

Palokangas pohjoinen (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin yhdeksän metrinen hiilimiilu.

Palokangas 1 (1000055285) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä noin kymmenen metrinen hiilimiilu.

Palokangas 3 (1000055286) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin 11 metrinen hiilimiilu.

Palokangas 2 (1000055287) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin 10 metrinen hiilimiilu.

Ainonkangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin 12 metrinen hiilimiilu.

Palokangas 5 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin kahdeksan metrinen hiilimiilu. Rakenne on säilynyt ehjänä ja se on varsin selväpiirteinen ja näyttävä.

Kenttälä 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Noin 380 metriä Lieksa-Nurmeksen lentokentän kiitoradan länsipäästä luoteeseen havaittiin vuoden 2024 inventoinnin yhteydessä etelään, suolle viettävän rinteen yläpäässä, korkean törmän rinteessä 2,5x2x1 metrinen kuoppa, jonka luoteispuolen vallina toimii luontainen rinteen seinämä. Kairauksessa ei kuopan pohjalta havaittu nokikerrosta tai hiiltä. Kyseessä lienee pyyntikuoppa, jonka ajoituksesta ei voida sanoa mitään varmaa. Kuoppaa voidaan kairausnäytteiden perusteella pitää kuitenkin vähintään joitain satoja vuosia vanhana.

Jaaman teollisuusalue 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Jaaman teollisuusalueen länsipuolella olevalla hakkuuaukiolla on nähtävissä noin 12 metriä halkaisijaltaan oleva hiilimiilu.

Jaaman teollisuusalue 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Jaaman teollisuusalueen eteläpuolella olevalla metsäkankaalla, 100 metrin korkeuskäyrän tuntumassa erottuu maastossa yksi, halkaisijaltaan noin 11 metrinen hiilimiilu.

Susisalo 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Susisalon etelälaidalla, voimalinjan alla on maastossa näkyvissä halkaisijaltaan noin 7 metrinen hiilimiilu. Tästä noin 40 metrin päässä lounaaseen on nähtävissä toinen, halkaisijaltaan noin 6 metrinen miilu. Rakenteista toiseksi mainittu on vaurioitunut metsäaurauksen yhteydessä.

Jaamankangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä noin 5x9 metrinen, pohjaltaan nelisivuinen hiilimiiluksi tulkittu rakenne.

Historiallinen; Kohde sijaitsee Jaamankankaalla, hakkuuaukean länsilaidalla. Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin 4,5 metrinen hiilimiilu.

Hirviniementie 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Jaamankankaan pohjoisreunalla, Hirviniementien varrella, sen lounaispuolella sijaitsee halkaisijaltaan noin viisimetrinen hiilimiilu.

Hirviniementie 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Jaamankaan pohjoisosan tuntumassa, Hirviniementien lounaispuolella on maastossa nähtävissä halkaisijaltaan noin 10 metrinen hiilimiilu.

Leppälä (1000055582) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Jaamankankaan pohjoisosassa, Leppälän kiinteistön pohjoispuolella on maastossa nähtävissä metsälaikutuksessa pahoin vaurioitunut hiilimiilu tai tervahauta.

Terva-ahonnotko 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin kuusimetrinen tervahauta. Tervahaudan halssin suunta on etelään.

Susisalo 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Voimalinjan alla on maastossa nähtävissä halkaisijaltaan noin kahdeksanmetrinen tervahauta, jonka halssin suunta on etelään.

Mansikka-aho (1000055586) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Osittain metsänkäytössä tuhoutunut tervahauta.

Mansikka-aho (1000055587) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Osittain metsänkäytössä tuhoutunut tervahauta.

Ulkkajoentie 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ulkkajoentien varrella, välittömästi tien eteläpuolella erottuu lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Ulkkajoentie 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ulkkajoentien länsipuolella, noin 125 metrin päässä tiestä erottuu lidar-korkeusmallissa kolme halkaisijaltaan noin 15 metristä hiilimiilua. Miilut sijoittuvat luode-kaakko suuntaisessa rivissä noin 85 metrin mittaisella matkalla. Näiden kaakkoispuolella, noin 95 metrin päässä mallissa erottuu vielä yksi miilulta vaikuttava rakenne (alakohde 1).

Purassuo 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Purassuon pohjoispuolisella metsäkankaalla erottuu lidar-korkeusmallissa useita hiilimiiluja. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Purassuo 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Purassuon eteläpuolella olevalla metsäkankaalla erottuu lidar-korkeusmallissa vähintään kymmenen hiilimiilua sekä joukko muita kaivantoja. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Puraskankaantie 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Puraskankaantien päässä olevan kääntölenkin ympäristössä erottuu lidar-korkeusmallissa ainakin kaksikymmentä hiilimiilua ja muuta kaivantoa. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Puraskankaantie 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Puraskankaan tien päässä olevalle lenkille johtavan tien molemmin puolin erottuu lidar-korkeusmallissa useita hiilimiiluja. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Ulkkakangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla erottuu lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 13 metrinen hiilimiilu.

Puraskangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Puraskankaan alueella erottuu lidar-korkeusmallissa runsaasti hiilimiiluja ja muita kaivantoja. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Puraskangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Puraskankaan alueella erottuu lidar-korkeusmallissa useita hiilimiiluja ja muita kaivantoja. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Purassuo 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Purassuolla sijaitsevassa metsäsaarekkeessa erottuu lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 12 metrinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Ulkkakangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla erottuu lidar-korkeusmallissa kaksi hiilimiilua.

Ulkkakangas 7 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ulkkajoentien ja Puraskankaantien risteyksessä erottuu lidar-korkeusmallissa useita hiililiimuilta ja/tai tervahaudoilta vaikuttavia rakenteita. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Historiallinen; Ulkkajoentien eteläpuolella erottuu lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan arviolta 15 metrinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Historiallinen; Paikalla erottuu lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Historiallinen; Ulkkajoentien pohjoispuolella erottuu lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 13 metrinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Tikkuusuo (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tikuusuon keskellä olevalla metsäsaarekkeella erottuuu lidar-korkeusmallissa kaksi hiilimiilua. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Metelinsaari 8 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Metelinsaaren pohjoislaidalla on nähtävissä selkeäpiirteinen, halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu ja sen ympärille kaivetut ojat. Ympäristö muodostuu mäntykankaalle tyypillisestä aluskasvillisuudesta. Rakenne on hyvin säilynyt.

Metelinsaari 9 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Metelinsaaren pohjoislaidalla on maastossa nähtävissä selkeä, halkisijaltaan noin 14 metrinen hiilimiilu. Miilun ympärysvallit vaihtelevat noin puolesta metristä metriin. Pohjoislaidalla on nähtävissä ramppimainen rakenne. Ympäristö muodostuu mäntykankaalle ominaisesta aluskasvillisuudesta. Kohde on hyvin säilynyt.

Uitto (1000059342) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Uiton kiinteistön pohjoispuolella olevassa metsikössä erottuu lidar-korkeusmallissa halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu tai tervahauta. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Historiallinen; Metelinsaaren itälaidalla, noin 20 metrin päästä rantaviivasta erottuu halkaisijaltaan noin 14 metrinen hiilimiilu ympärysojineen. Miilu sijaitsee kosteahkolla kangasmaalla ja on paksun aluskasvillisuuden peitossa. Rakenne erottuu kuitenkin selkeästi ja sen voidaan todeta olevan hyvin säilynyt.

Pieni Kiimakangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pieni Kiimakankaan pohjoispuolisella, suon ympäröimällä metsäsaarekkeella. Alueella erottuu Lidar-korkeusmallissa kaksi hiilimiilulta tai tervahaudalta vaikuttavaa ilmiötä sekä yksi tarkemmin määrittämätön kaivanto.

Pieni Kiimakangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pieni Kiimakankaan pohjoispuolella olevalla metsäsaarekkeella. Paikalla erottuu Lidar-korkeusmallissa (25.8.2025) halkaisijaltaan noin 16 metrinen hiilimiilu.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen lähempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Pieni Kiimakangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pieni Kiimakankaan pohjoispuolisella metsäsaarekkeella. Paikalla erottuu Lidar-korkeusmallissa (25.8.2025) halkaisijaltaan noin 15 metrinen hiilimiilu.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen lähempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Historiallinen; Kohde sijaitsee Pieni Kiimakankaan läpi kulkevan metsätien kääntölenkin tuntumassa, välittömästi ajouran pohjoispuolella. Paikalla erottuu Lidar-korkeusmallissa (25.8.2025) halkaisijaltaan noin 20 metrinen hiilimiilu.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen lähempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Historiallinen; Kohde sijaitsee Pieni Kiimakankaan eteläkärjen tuntumassa olevassa niemekkeessä. Paikalla on lidar-korkeusmallin perusteella nähtävissä halkaisijaltaan noin 11 metrinen hiilimiilu.

Historiallinen; Kohde sijaitsee Pieni Kiimakankaan länsipuolella olevalla pienellä metsäsaarekkeella. Paikalla on lidar-korkeusmallin (25.8.2025) perusteella nähtävissä halkaisijaltaan noin 19 metrinen hiilimiilu.

Tuomipuro (1000091671) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kiimasuon läpi kulkevan Tuomipuron varrella, Kiviportinahon eteläpuolella olevan ja kosteikkoon työntyvän metsäniemekkeen kärjessä. Paikalla on nähtävissä halkaisijaltaan noin 20 metrinen hiilimiilu.

Koivunurmi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Iiksenvaarantien itäpuolella, noin 20 metrin päässä tien reunasta. Paikalla erottuu lidar-korkeusmallissa (8.9.2025) halkaisijaltaan noin 17 metrinen tervahauta.

Murtosaari (Hautapaikat)
Esihistoriallinen; Larinsaaren kylään kuuluvan Mustasaaren eteläpuolella sijaitsee vaatimattoman kokoinen, alle 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä Murtosaari. Sen länsi- ja pohjoisosat ovat kivisiä ja kallioisia ja kasvavat pääasiassa nuorehkoa mäntyä sekä muuta varvikkoa. Saaren kaakkoisosasta löytyy lehtomainen ja rehevä kosteikkoalue, jota on hyödynnetty aikoinaan heinämaana. Maaperä kohdalla on savensekaista mullikkoa.
Saaren korkeimmalle sijainnille, vahvasti sammaloituneen kallion päälle on kasattu matala lapinraunio. Sammalen kattaman röykkiön halkaisija on n. 5 metriä ja korkeus lounaisreunalta maksimissaan 60 senttimetriä. Rauniota on joskus häiritty, sillä siinä erottuu kaksi vajaan metrin halkaisijaltaan olevaa kuoppaa. Myös kuopat ovat sammaloituneita, joten toiminnasta on kulunut aikaa.

Rytkö (Hautapaikat)
Esihistoriallinen; Pitkänomainen kapea saari nimeltään Rytkö sijaitsee Retuniemen itäpuolella Juuan kirkolta vajaat kolme kilometriä länteen. Saari on luoteis-kaakkoissuunnassa hieman toista kilometriä pitkä, paksuimmalta kohdaltaan ainoastaan 350 metriä leveä.
Lapinraunioksi tulkittava kivirakenne sijaitsee saaren luoteisreunalla olevan rinteen päällä olevalla kallioisella alueella. Muodoltaan se on aavistuksen epämääräisen ympyriäinen ja halkaisijaltaan noin 5 metriä. Korkeutta ilmiöllä on noin 40 senttimetriä. Kohde asettuu hieman 100 m mpy korkeuskäyrän alapuolelle ja noin seitsemän metrin päässä sen länsipuolella on nähtävissä toinen, maasekainen ja kooltaan hieman pienempi röykkiö. Paikalta on avautunut hyvä näkymä alapuoliselle Rytkönsalmelle.

Mustasaari Pirttiniemi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Larinsaaren kylään kuuluvan Mustasaaren Pirttiniemen lounaisrannalla sijaitsee kaksi kalasaunan jäännöstä. Näitä ei ole merkitty vuoden 1833 isojakokarttaan. Saunojen rauniot ovat edelleen varsin hyvässä kunnossa, joten ne lienevät ajankohtaa nuorempia. Saunojen kiukaat ovat ehjät eli selkeämuotoiset, minkä lisäksi rakennusten seinävallit erottuvat maastosta hyvin. Jäännökset ovat kauttaaltaan sammalen ja varvikon peittämiä.

Satjanko Hepolahti (Kivirakenteet)
Historiallinen; Satjangon eteläpäässä Hepolahden länsirannalla noin 20 metrin päässä rantaviivasta kohoaa kookas palaneen kiven röykkiö. Vehkalahden tilan entisestä pihapiiristä ilmiölle kertyy matkaa noin 500 metriä. Kauttaaltaan sammalen peittämän jäännöksen korkeus on noin metri ja halkaisija noin 2,6 metriä. Röykkiötä on syytä pitää kalasaunan kiukaana, vaikkeivat rakennuksen seinälinjat erotukaan maastossa. Saunaa ei ole merkitty vuoden 1833 isojakokarttaan, joten se lienee tätä nuorempi. Kiukaan kunto on hyvä.

Nunnalahti Saunasaari (Kivirakenteet)
Historiallinen; Saunasaaren eteläpäässä, verrattain kaukana rannasta (n. 35 metriä) sijaitsee saarelle nimensä antaneen saunan kiuas. Jäännös on muutamia kookkaita kiviä lukuun ottamatta sammalen ja turpeen peittämä. Päällimmäisissä kivissä ei näy palamisen merkkejä. Kiukaan korkeus on noin 40 senttimetriä ja halkaisija noin 2,5 metriä. Kiukaan kaakkoispuolelta löytyy noin 20 senttimetriä syvä kuopanne, joka on tulkittavissa kalasaunan pohjaksi. Näin ollen kiuas sijaitsee saunan pohjoisnurkassa.
Saunaa ei ole merkitty vuoden 1833 isojakokarttaan. Saari kuitenkin esiintyy kartassa nimellä Saunasaari jo tuolloin. Vuoden 1819 verollepanokartta on revennyt kyseiseltä kohdalta, mutta lehdeltä voi erottaa lyijykynällä kirjoitetun paikannimen alun. Tästä päätellen saunan jäännökset ovat suurella todennäköisyydellä peräisin 1700-luvulta.

Muuraissaari 1 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Pienikokoinen Muuraissaari sijaitsee Ritoniemen länsipuolella, Laivonselän itälaidalla. Saari on profiililtaan matala ja kasvaa enimmäkseen mäntyvaltaista puustoa. Saaren keskiosissa ylenee rehevämpää sekametsää. Saaren korkein kohta sijaitsee sen länsirannalla lähellä luoteiskärkeä. Paikalla kohoaa kaunis avokallio, jonka laelle on rakennettu kesähuvila. Vuoden 1819 verollepanokarttaan Saaren eteläosaan on merkitty kaksi rakennusta.
Saaren keskikohdilta on nähtävissä kaksi säännöllisen muotoista vahvan sammalen ja turpeen peittämää vanhan kalasaunan kiukaan jäännöstä. Rakenteet sijaitsevat tasaisella maalla lähellä rantaa, vain reilun viiden metrin päässä toisistaan. Kiukaista pohjoisempi on korkeudeltaan 50 senttimetriä ja halkaisijaltaan noin 2,3 metriä. Rakenteen päällä on noin 15 senttimetrin turvekerros, jonka alla on erotettavissa palaneita kiviä ja vahva punertava maannos. Kiukaista eteläisempi on niin ikään puolisen metriä korkea ja halkaisijaltaan noin kolme metriä. Rakenteet ovat säilyneet hyvässä kunnossa.

Iso Ristisaari Sykönlahti (Kivirakenteet)
Historiallinen; Isossa Ristisaaressa, eteläisen Sykönlahden koillispuoleisessa niemessä sijaitsevat kalasaunan jäännökset. Kiukaan halkaisija on 3 metriä ja korkeus maantasosta mitaten jopa 80 senttimetriä. Noin 4 x 4 metrin kokoisen saunan seinälinjat erottuvat maaperässä edelleen. Keskelle jäävä kuoppa on tantereeseen verraten 40 senttimetriä syvä. Sauna on orientoitunut ilmansuuntien pohjoiskoillinen/etelälounas mukaan. Kiuas sijaitsee saunan pohjois-luoteisnurkassa. Ympäröivä maasto on n. 60-vuotiasta mäntyä kasvavaa puolukkatyypin kangasmetsää. Saunan jäännösten kunto on hyvä.

Pieni Ristisaari Salmenlahti (Kivirakenteet)
Historiallinen; Pienen Ristisaaren pohjoisrannalla Salmenlahdessa sijaitsee verrattain suurista, jopa miehennostannaisista kivistä koottu yksinäinen röykkiö. Ympäristö on suurten maakivien ja lohkareiden täyttämää puolukkatyypin kangasmaastoa. Röykkiö on tulkittavissa kalasaunan jäännökseksi. Rakenne on sammalen peittämä ja hyväkuntoinen. Halkaisija noin 3 metriä ja korkeus noin metrin. Saunarakennuksen seinälinjat eivät ole näkyvissä.

Pieni Ristisaari Kuonakonniemi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Pienen Ristisaaren pohjoiselta laidalta Kuonakonniemen länsirannalta löytyy hyväkuntoinen, loivassa rinteessä noin 15 metrin etäisyydellä vesirajasta sijaitseva kiuasrakenne. Jäännöksen sijoittuminen kaltevalle pinnalle on poikkeuksellista. Välittömästi kiukaan länsi- eli alapuolelle rannan suuntaan näkyy asetellun muitakin kiviä, joiden voi ajatella palvelleen kalasaunan etureunan perustuksina.
Kiukaan halkaisija on noin 2,5 metriä ja korkeus rinteen yläpuolelta mitattuna 60 senttimetriä, alapuolelta jopa metrin. Maaperäkaira paljasti röykkiön länsipuolelta eli saunan sisältä tulokseksi hieman noensekaista, tummaksi värjäytynyttä hiekkaa. Saunan keskikohta on noin 10 sentttimetriä matalammalla ympäröivää tannerta. Saunarakennuksen seinälinjat eivät erotu maastossa.

Pieni Ristisaari Saunaniemi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Pienen Ristisaaren pohjoisreunalla Saunaniemessä sijaitsee kaunis kalasaunan kiukaan jäännös. Se on liki kauttaaltaan sammalen ja varvikon peittämä, mutta erottuu edelleen selkeästi maastosta. Kiukaan halkaisija on noin 2,5 metriä ja korkeus 50 senttimetriä. Kohteen kunto on hyvä. Saunan seinälinjoja ei näy.

Paalasmaa Saunaniemi 1 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Paalasmaan kolmannen saaren eteläosassa, Pieni-Leiviskä-nimisestä saaresta 300 metriä länteen sijaitsee Saunaniemi. Niemen tyvestä löytyy kalasaunan kiuas. Paikalla on toteutettu avohakkuut noin vuonna 2016, ja hakkuun tuloksena kiuas on vahingoittunut siten, että muutamia kiviä on sortunut ympäristöön. Röykkiö on vahvan maannoksen peittämä, eivätkä saunan seinälinjat ole näkyvissä. Rakennusta ei ole merkitty vuoden 1834 isojakokarttaan. Kiuas voi siis olla joko vanhempi tai nuorempi. Röykkiön halkaisija on noin 2,5 metriä ja korkeus maantasosta 80 senttimetriä.

Paalasmaa Saunasaari (Kivirakenteet)
Historiallinen; Paalasmaan Kolmannen saaren länsirannalla Kainalovaaran alla sijaitsee Saunasaari. Se on nimetty jo vuoden 1821 verollepanokarttaan. Vuoden 1834 isojakokartassa paikalle ei ole piirretty rakennusta. Saaresta havaitsemani kiukaanjäännös on siis suurella todennäköisyydellä peräisin jo 1700-luvulta, ellei sitten tätäkin vanhempi.
Rantaan nähden varsin korkealla, kahden kallion väliin jäävällä tasanteella kohoaa pieni maakumpu. Syvälle turpeen sisään hautautuneista kivistä ei ole näkyvissä ainuttakaan. Saaressa on tehty hakkuut vuoden 2016 tienoolla, joten inventointihetkellä kiukaan kohdalla kasvoi pieniä puuntaimia. Muutoin jäännöksen kunto oli tyydyttävä. Röykkiön halkaisija on noin kolme metriä ja korkeus maksimissaan 50 senttimetriä. Saunan seinälinjat eivät ole näkyvissä.

Varpasenlahti (Kivirakenteet)
Historiallinen; Paalasmaan Pääsaaren koillislaidalle, Vasamavaaran alle Varpasenlahteen on vuoden 1834 isojakokarttaan merkitty peräti neljä rakennusta, joiden kiukaat erottuvat yhä maastossa. Kiukaista kolme sijoittuu lahden pohjoisosaan noin 25 metrin mittaiselle matkalle kun taas yksi sijoittuu näistä noin 150 metriä etelään. Osa rakenteista on metsätöiden vaurioittamia eikä vanhoihin kalasaunoihin liittyviä seinälinjoja ole havaittavissa maastossa.

Luttinen (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kalasaunan jäännös sijaitsee Vaajalahden edustalla olevan rantatörmän korkeimmalla kohdalla. Paikalla on nähtävissä maksimissaan 50 senttimetriä korkea turpeen peittämä kivikasa, jonka yli on joitakin vuosia sitten ajettu metsätyökoneella. Kiuas on vaurioitunut ja kiviä on levinnyt ympäristöön. Karkean arvion mukaan kiukaan halkaisija on noin 2,5 metriä. Saunarakennus on merkitty vuoden 1834 isojakokarttaan.

Koivuniemi (1000095519) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Paalasmaan Pääsaaren koilliskolkassa, Vasamavaaran alla pohjoisrannalla sijaitsee kalasaunan jäännös. Rakennus on merkitty vuoden 1834 isojakokarttaan. Kiuas on ehjä ja kaunismuotoinen ja saunan seinälinjat erottuvat yhä maastossa. Kiukaan laella kasvaa arviolta 50-vuotias mänty.
Saunan mitat ovat 3 x 3,5 metriä. Seinälinjojen keskelle jäävän painauman syvyys reunavalleihin nähden on noin 30 senttimetriä. Kauttaaltaan sammalen peittämän kiukaan korkeus ympäröivästä tantereesta on noin 70 senttimetriä. Kiuas sijaitsee luode-kaakkoissuuntaisesti orientoituneen rakennuksen kaakkoispäässä sen itänurkassa.

Paalasmaa Saunaniemi 2 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Paalasmaan Pääsaaren pohjoisrannalta Vasamalahden ja Koirinniemen välissä sijaitsevalta pieneltä Saunaniemeltä löytyy hyvin säilynyt kalasaunan jäännös. Kiukaan korkeus on noin 80 senttimetriä ja halkaisija noin kolme metriä. Röykkiön laella kasvaa arviolta 70-vuotias mänty. Kiukaan eteläpuolella noin kahden metrin etäisyydellä sijaitsee kuoppa, jota on täytetty risuilla. Se saattaa ilmaista saunarakennuksen keskikohtaa, vaikka onkin tällaiseksi poikkeuksellisen syvä. Saunan seinälinjat eivät erotu maastossa.

Kitkunniemi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Paalasmaan ensimmäisen eli Pääsaaren pohjoisella rannalla, Kitkunniemen tyvessä sijaitsee varsin hyvin säilynyt kalasaunan jäännös. Saunan kiuas on kaunismuotoinen ja vain vähän vahingoittunut, minkä lisäksi rakennuksen ulkomitat erottuvat maastossa. Yksi kookas kivi on liikkunut paikoiltaan ja kierähtänyt röykkiön vierelle. Saunan koko on noin 3,5 x 3,5 metriä. Kiukaan korkeus noin 70 senttimetriä ja halkaisija jopa 270 senttimetriä. Seinävallien keskelle jäävän painanteen syvyys valliin nähden noin 20 senttimetriä. Sauna on merkitty vuoden 1834 isojakokarttaan.

Meriläisranta (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kitkunniemestä noin 200 metriä itäkaakkoon löytyy toinen kiuas. Se sijaitsee vain muutaman metrin päässä vesirajasta. Välittömästi kiukaan viereen kahden kivenlohkareen väliin on raivattu kauan sitten käytöstä jäänyt veneranta. Kiuas on 15–20 senttimetriä paksun turpeen peittämä ja erittäin hankala erottaa maastosta. Röykkiön muoto vaikuttaa aavistuksen soikealta. Raunion koillispäässä kasvaa arviolta 70–80-vuotias mänty. Kiukaan arvioitu halkaisija on noin 2,5 metri ja korkeus noin 50 senttimetriä. Sauna on merkitty vuoden 1834 isojakokarttaan.

Koveronsaari Saunalahti (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kalasaunan kiuas sijaitsee Koveronsaaren koillisnurkassa, Tunturinniemen alapuolisessa Saunalahdessa. Jäännöstä on hyvin hankala erottaa maastosta, sillä se kasvaa paksua sammalta ja puustoa. Rakenne on halkaisijaltaan noin kaksi metriä ja korkeus noin 50 senttimetriä. Mittojen määrittely kiukaan huonon kunnon ja peitteisyyden vuoksi oli hankalaa. Saunarakennus on merkitty vuoden 1819 verollepanokarttaan.

Kolu (1000095525) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Paalasmaan Pääsaaren länsirannalla, paikassa nimeltä Kolu, sijaitsevat vanhan kalasaunan jäännökset. Kiukaan muoto on pahoin vääristynyt, eikä sitä ole helppo tunnistaa tällaiseksi. Puiden juuret ovat tehneet paljon vahinkoa. Kiuaskiviä ei ole näkyvillä, sillä taimikon lisäksi röykkiön peittää n. 15–20 senttimetrin paksuinen turvekerros. Kairausnäyte kasan länsireunalta antoi tulokseksi noin 15 senttimetrin syvyydestä kerroksen palanutta hiekkaa, mikä varmistaa ilmiön tulisijaksi.
Kiukaan kohdalta noin 20 metriä länsiluoteeseen sijaitsevat kiviperustalle pystytetyn pienen hirsivajan jäännökset. Pidemmät, noin kahden metrin mittaiset seinät ovat rannan suuntaisia. Lyhyemmältä seinältä löytyy mittaa noin 170 senttimetriä. Eteläisellä seinällä kohti venerantaa on kapea ovi- tai kulkuaukko. Mitä ilmeisimmin rakennus on palvellut kalastusvälinevarastona. Hirsissä erottuu savun aiheuttamaa tummentumaa, sekä 10 pystyviivaa käsittävä kokoamismerkintä, joka ei vastaa kappaleen sijaintia kolmannessa hirsikerrassa. Voi hyvällä syyllä olettaa rannassa ammoin seisseen kalasaunan rakenteita käytetyn pienen varaston tarpeiksi.
Kolun kalasauna on merkitty vuoden 1834 isojakokarttaan.

Muuraissaari 2 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kolmen matalan kiviröykkiön ryhmä sijaitsee Muuraissaaren luoteiskärjessä. Röykkiöt ovat vahvan sammalen, turpeen ja juurikasvuston peittämiä ja muodoltaan hivenen epämääräisiä. Loivaan rinteeseen kasatut rakenteet on koottu vain muutaman metrin etäisyydelle toisistaan ja ne koostuvat verrattain kookkaista kivistä. Viljelyröykkiöitä ne eivät missään tapauksessa ole, eikä mikään röykkiöiden luonteen saati maaston laadussa tue myöskään ajatusta kaskiraunioista. Peruskallio on varsin lähellä maan pintaa. Kairanäytteessä erottui vaalean okran väristä hiekkaa ja ohut punaiseksi värjäytynyt palaneen hiekan kerros.
Röykkiö 1 sijaitsee loivassa rinteessä ylimpänä. Se on muodoltaan epämääräinen, korkeudeltaan noin 40 senttimetriä ja halkaisijaltaan noin kolme metriä. Röykkiö 2 sijaitsee edellisestä viisi metriä pohjoiseen alarinteeseen. Tämän korkeus on noin 50 senttimetriä ja halkaisija noin kolme metriä. Röykkiö 3 on muodoltaan soikea saaren kärjen suuntaan eli länsiluoteeseen. Pituudeltaan noin kolme metriä ja leveydeltään 230 senttimetriä. Korkeutta rakenteella on noin 45 senttimetriä. Röykkiö sijaitsee vain noin kolmen metrin päässä röykkiöstä 2.
Röykkiöiden olemuksen selvittäminen vaatisi tarkempia tutkimuksia.
Paikalta on mainio näkymä pohjoiseen Hirvisalmeen, jonka kautta kulki vanha matkareitti Nurmeksesta Nunnanlahteen, ja sieltä edelleen Höytiäiselle sekä Liperiin.

Lapinniemi (1000095527) (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Lähellä Koveronsaaren tyveä, mantereen puolella Lapinniemen itärannalla kohoaa matala, halkaisijaltaan ympyriäinen röykkiö. Rakenteen korkeus on noin 40 senttimetriä ja halkaisija noin 220 senttimetriä. Ilmiötä peittää kauttaaltaan noin 10–15 senttimetrin paksuinen sammal- ja turvepatja. Tämän alla on tiivis kerros eri kokoisia teräväsärmäisiä luonnonkiviä, joiden alta löytyy puhdasta vaaleaa hiekkaa jopa maaperäkairan terän pituudelta (24 cm). Ilmiön luonteen selvittäminen vaatisi kaivaustutkimuksen.
Koveronsaaren tyvi eli Koveronkannas on arkeologisessa mielessä hyvin kiinnostavaa aluetta. Kannas on toiminut kulkureittinä sekä mantereen puolelta Koveronsaareen, että idästä Larinsaaren suunnalta vesitse länteen kohti Juukaa. Paikannimenä Lapinniemi vihjaa saamelaisväestön läsnäoloon alueella. Muita mielenkiintoisia nimiä ovat likeiset Talvilahti, Ukonlahti ja Karsikkosaari.

Löksä (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Löksä sijaitsee Juuan kirkolta noin kuusi kilometriä itäkaakkoon, vastapäätä Piitterin venesatamaa. Saaren pituus suunnassa kaakko-luode on hieman toista kilometriä. Leveyttä Löksällä on vajaa 500 metriä. Saari on profiililtaan jyrkkämuotoinen ja tantereeltaan kallioinen. Korkeimmat kohdat nousevat yli 120 m mpy. Löksän kaakkoisosasta löytyy kuitenkin pieni, rehevä laakso, joka on merkitty heinämaaksi jo vuoden 1847 pitäjänkarttaan.
Välittömästi laakson koillispuolella kohoavalla mäellä sijaitsee kuusi pientä hyväkuntoista kaskirauniota. Näiden halkaisijat vaihtelevat metrin ja puolentoista välillä, korkeuden ollessa 30–50 senttimetriä. Ympärillä kasvaa nuorta, arviolta noin 30–40-vuotiasta kuusikkoa. Lähistöltä löytyy lisäksi yksi juures- taikka nauriskuoppa, jolla on pituutta noin kolme metriä ja syvyyttä 70 senttimetriä. Takavuosina tehtyjen harvennusten vuoksi kuoppaan on päätynyt verrattain paljon risuja ja oksia.

Vipula (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Vipulanniemen alueella, Vipulanlahden eteläpuolella olevalla metsäisellä kukkulalla. Alueella sijaitsee suppea-alainen mutta hyvin säilynyt muinaisjäännöskokonaisuus, johon kuuluu lukuisia kaskirauniota pienellä metsäisellä mäellä. Rantaan vievän polun eteläpuolella on 7×6 metrin laajuinen rakennuksen pohja, jonka uunin sija ei ole säilynyt. Lisäksi maatilan puoleisella rinteellä on neljä suurta kellarikuoppaa (pituus 4–5 m, syvyys n. 2 m), joista yksi on kivitetty. Lisäksi alueella on yksi epäselvempi kuopparakenne. Kokonaisuus liittyy Vipulan vanhaan asutukseen, jonka juuret ulottuvat 1700-luvun loppupuolelle. Pihapiiristä on säilynyt vain yksi tämän ajankohdan aitta.

Peltosaari (1000095531) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Juuan Joensuunkylän edustalla sijaitsevassa matalassa, avarassa ja lehtomaisessa sekametsää kasvavassa Peltosaaressa sijaitsee kaksi viljelyröykkiöksi tulkittavaa kivikasaa. Röykkiöt on koottu verrattain suurista kivistä ja ne ovat kauttaaltaan paksun sammalen peitossa. Molempien röykkiöiden muoto on hivenen epämääräinen. Kummankin rakenteen halkaisija on noin 230 senttimetriä ja korkeudeltaan ne ovat noin 40 senttimetrisiä. Röykkiöistä noin 100 metriä luoteeseen loivan rinteen päällä tasamaalla sijaitsee lisäksi mahdollinen nauriskuoppa. Kuoppa on kooltaan noin 1,5x3 metriä ja sen syvyys on noin 90 senttimetriä.

Iso Ristisaari Räsälahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Isossa Ristisaaressa, Räsälahden pohjukasta reilut 400 m luoteeseen sijaitsee pieni, mutta hyväkuntoinen ja selkeäprofiilinen tervahaudan jäännös. Haudan halkaisija on vallin ulkoreunalta mitaten noin 10 metriä. Haudalla ei ole ulkopuolista halssia. Ympärysvalli on vaurioitunut hieman itäreunaltaan, koska vallin vierestä ja osittain sen päältä on ajettu metsäkoneella. Ympäröivä maasto on mustikkaa sekä puolukkaa kasvavaa valoisaa ja kaunista mäntykangasta. Muinaisjäännöksen kunto on kokonaisuudessaan hyvä.

Kukkaroniemi (1000095536) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Koveronsaaren kaakkoisosan Kukkaroniemen etelärinteessä sijaitsee kookas, reunavallin ulkolaidalta mitaten jopa 13 metrinen tervahauta. Mittaa haudan pohjalta reunavallin päälle kertyy 220 senttimetriä.
Haudan välittömästä läheisyydessä sijaitsee nelikulmainen rakennuksen pohja, jonka mitat ovat 4x4 metriä ja syvyys jopa 90 senttimetriä. Paikalla ei näy kiuasjäännöstä eikä kohdalla todettu kairaustutkimuksissa likamaita. Välittömästi ilmiön eteläpuolella tantereessa erottuu 2x1 metrin kokoinen, noin 25 senttimetrin syvyinen kuopanne. Kyse lienee tervapirtin paikasta.

Tervalahti (1000095537) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Juuan Larinsaaren kylän Pentinniemen pohjoisosassa sijaitsevan Tervaniemen tyvessä sijaitsee pienen tervahaudan jäännös. Kohde on pahoin vaurioitunut. Ilmakuvien perusteella alueella on tehty metsänhoitotöitä 2000-luvun alussa, jolloin maaperä on aurattu syville urille. Suuret koneet ovat käytännössä tuhonneet tervahaudan reunavallit ja muodon. Ainoastaan haudan suppilomainen sisäosa on vahingoittumaton. Haudan sisähalkaisija on kolme metriä ja syvyys noin 120 senttimetriä. Viereinen Tervalahti esiintyy paikannimenä jo vuoden 1833 isojakokartassa, joten hauta lienee kyseistä ajankohtaa vanhempi.

Nälkäkivi (Taide)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Nunnalahdentien eteläpuolella, maantien ojassa. Kyseessä on Nälkäkivenä tunnettu merkkikivi, jonka pintaan on kaiverrettu vuosiluku 1835. Hakkauksen leveys on kokonaisuudessaan 38 senttimetriä ja numeroiden korkeus maksimissaan 17 senttimetriä. Kivi on merkitty peruskarttoihin nimellä Nälkäkivi, mutta todennäköisemmin vuosiluku muistuttaa Kontiolahdelta Juuan kautta Nurmekseen kulkevan maantien rakennushankkeesta 1834–1839. Väylä raivattiin kruunun ja pitäjäläisten yhteisprojektina.

Ryvi (Taide)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Nunnanlahden edustalla olevan Ryvin tilan kaakkoispuolella. Laakeaan rantakallioon on hakattu ristikuvio sekä vuosiluku 1867. Hakkauksen leveys on 39 ja korkeus 20 senttimetriä. Ristin leveys 12 ja korkeus 18 senttimetriä. Vuosiluku viittaa suuriin nälkävuosiin 1867–1868 ja risti todennäköisesti kuolemaan. Merkintä sijaitsee Pielisen pintaan nähden varsin matalalla ja on yleensä veden alla.

Loomäki (Taide)
Historiallinen; Juuan Nunnanlahden kylässä, vuonna 1903 valmistuneesta jugend-tyylisestä Valkoisesta talosta noin 150 metriä pohjoiskoilliseen on Nunnanlahteen laskevaan jyrkkään kallioseinämään hakattu vuosiluku 1899. Kyse on niin sanotusta valapaton eli valarikon viivasta, jollaisia tehtiin sopiviin kallionkohtiin ympäri Suomen, kun jälkipolvien haluttiin muistavan mitä valarikosta seuraa. Ajankohtana sisävesiä riivannut suurtulva näet yhdistettiin vuoden 1899 helmikuussa tsaari Nikolai II:n julkistamaan manifestiin, jolla kavennettiin suuresti autonomisen Suomen suuriruhtinaskunnan oikeuksia. Kansan ymmärryksen mukaan luonnonkatastrofi oli seurausta keisarin rikkomasta valasta.
Hakkauksen leveys on 62 ja korkeus noin 36 senttimetriä. Numerot ovat 23–24 senttimetriä korkeita. Alapuolen viiva merkitsee tulvaveden tasoa.

Majalammit (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee kivisen harjanteen korkeimmalla kohdalla, iäkästä havumetsää kasvavassa ympäristössä, jolla ei polkuja lukuun ottamatta ole jälkiä ihmistoiminnasta.
Paikalla on nähtävissä kivikkoon raivattu pohjakaavaltaan soikea kuoppa, jonka laajuus on 2 x 0,6 metriä ja syvyys 0,7 metriä. Kuopan reunat on kivetty noin puolimetrisillä pyöreillä kivillä. Kiveyksen päällä on vahva sammal ja sen reunojen päällä kasvaa puita. Rakenne vaikuttaa ehjältä. Muodon ja sijainnin perusteella kohde on tulkittavissa metsästykseen liittyväksi väijymispaikaksi. Kuopalta on varsinkin matalamman puuston aikaan ollut erinomainen näkymä ja ampuma-ala kaakkoispuolella olevalle kaislikkoiselle lammelle, jonka ranta on noin 30 metrin päässä kohteesta ja sitä noin kahdeksan metriä alemmalla korkeustasolla. Sijainnista päätellen kyse on ollut linnustuksesta.

Mattila (1000096096) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kuittilan kylässä, Mattilan talon eteläpuolella. Vuoden 1848 pitäjänkartalla sekä vuoden 1853 isojakokartalla (Björnholm 1853) paikalle on merkitty tonttialue peltoineen. Kartoille merkityllä kohdalla on nykyisin kallioinen mäki, jolla kasvaa noin 40-vuotias männikkö hyvin tiheän ja korkean aluskasvillisuuden seassa. Mäen laella, lähellä Mattilan ulkorakennusta on nähtävissä perustuskivien kulmat. Paikalle ei ole merkitty rakennusta vuoden 1944 ilmakuvaan, joten rakennuksen voidaan arvioida olevan aikaisintaan 1900-luvun alusta. Kivijalan sijaitessa juuri siinä, mihin kohtuullisella tarkkuudella asemoitu isonjaonkartta (Björnholm 1853) osoittaa silloisen tontin paikan, voi kivijalka hyvinkin olla 1800-luvun puolelta.

Tsurkkila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee pellon itäreunalla olevassa metsäsaaressa, jossa kasvaa lehtipuita ja korkeaa heinikkoa. Leppäahon talo ja Leppäniementie ovat noin 150 metrin etäisyydellä lännessä. Kohteelle on merkitty tonttialue peltoineen vuoden 1848 pitäjänkartalla sekä vuoden 1853 isojakokartalla (Björnholm 1853). Lisäksi alueella näkyy Tsurkkila-niminen talo myös vuoden 1974 peruskartalla. Paikalla on nähtävissä rakennuksen perustus sekä pellonraivauksesta syntyneitä raivauskivikkoja, joista osa lienee moderneja.

Pyynpalo (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Viinijärven ja Nuorajärven välisellä kannaksella noin 140 metriä Viinivaarantien länsipuolella.
Paikalla on nähtävissä hyvin säilynyt kumpumainen hiilimiilu. Miilun paikka ja ympäristö kasvaa heinikkoa. Miilu on läpimitaltaan vajaa kymmenmetrinen ja sen ympärillä on vaihtelevan kokoisia kaivantoja. Kohde sijaitsee harvahkolla mäntykankaalla.

Kalkkusaari (Kivirakenteet)
Historiallinen; Ison Ristisaaren lounaispuolella sijaitsevassa Kalkkusaaressa, kohoaa kaksi käytöstä poistunutta näyttävää rajapyykkiä. Ne on pystytetty saaren etelärannan kallioille vain n. 25 m päähän toisistaan.
Ensimmäinen pyykki on lähempänä rantaa. Sen pohjakaava on neliön muotoinen ja mitoiltaan n. 150 x 150 senttimetriä. Pyykin keskellä on litteä pystykivi, johon on työstetty numero 3. Röykkiön korkeus kallion pinnasta kiven huipulle on yksi metri. Laattakiven asento pyykin laella indikoi rajalinjan suuntaa. Pyykistä noin 25 metriä koilliseen kohoaa toinen rajamerkki. Tämä on pohjakaavaltaan enemmän ympyriäinen ja varustettu niin ikään pystyllä, mutta numeroimattomalla laattakivellä. Pyykin halkaisija on noin 160 senttimetriä ja korkeus keskuskiven huippuun n. 90 senttimetriä.

Louhi-Kalkku (Kivirakenteet)
Historiallinen; Aivan Louhi-Kalkku-nimisen saaren eteläkärjessä kohoaa käytöstä poistunut rajapyykki. Jyrkälle rantakalliolle kasatun latomuksen pohjakaava on neliömäinen, mitoiltaan noin 120 x 120 senttimetriä. Merkin korkeus pystykiven lakiosaan noin 120 senttimetriä. Pystykiven asento indikoi rajalinjan kulkua kohti saaren pohjoiskärkeä suuntaan pohjoisluode. Kiveen on hakattu luku 32.

Iso-Kiimakangas 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Iso-Kiimakankaan itäpään alueella erottuu Lidar-korkeusmallissa noin 20 metrinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Turkkikangas 2 (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Turkkikankaan pohjoislaidalla. Paikalla on ilmoituksen mukaan nähtävissä keloontunut puu, jonka kylkeen on kaiverrettu vuosiluku 1866 sekä muita merkintöjä.

Talvilampi (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Talvilammen luoteispuolella, tien varressa. Paikalla on ilmoituksen mukaan nähtävissä karsikkopuu, jonka kelottuneeseen runkoon on kaiverrettu vuosiluku 1832.

Kivisalmi (1000096496) (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kivisalmen kärjessä olevan niemen korkeimman kohdan tuntumassa. Paikalla on ilmoituksen mukaan nähtävissä kelottunut karsikkopuu, jonka kylkeen on kaiverrettu vuosiluku 1890.

Pajarin hauta (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Pajarin hauta sijaitsee Pyhäjärven Pajarinselkään pistävän pitkän ja kapean Pajarinniemen keskivaiheilla. Kohde on alkuaan luonnonkivikko, mutta se on "entisöity" Pajarin haudaksi vuonna 1962.
Kohteeseen liittyy tarinoita Kiteen pahasta pajarista. Kohde on merkitty peruskarttaan muistomerkkinä.

Myllylammenpuro 1 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Puuruunjärven pohjoispuolella: Myllylammen etelärannalla ja Myllylammesta laskevan Myllylammenpuron pohjoisrannalla. Kohteessa on kolme tykkiasemaa luode-kaakko -suuntaisessa rivissä. Rakennelmat on merkitty maastokarttaan suppakuoppina.

Kokkomäki (1000009485) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Maanmittauslaitoksen laserkeilauksella toteutetussa korkeusmallissa alueella erottuu Suuri-Onkamon ja Särkijärven välisellä kankaalla taistelu ja yhdyshautoja. Onkamon seuduille on rakennettu toisen maailmansodan aikana linnoitteita.
Aluetta ei ole tarkastettu maastossa. Kohde on rajattu paikkatietokantaan 07/2017 laserkeilausaineiston perusteella. Rajaus on suuntaa antava.

Lahnasuo 2 (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Sotkuman ja Polvijärven välisen Joensuun tien molemmin puolin on toisen maailmansodan aikaisia kenttälinnoitteita. Ne on kaivettu Lahnajärven ja Huosiolammen väliselle mäelle, hiekka/moreenipohjaiselle mäntykankaalle.
Linnoitteita on noin 300 x 400 metriä laajalla alueella. Juoksu- ja yhdyshautoja on yhteensä lähes kilometrin verran. Lisäksi on muutamia korsun paikkoja, suurin, useita metrejä syvä korsukuoppa on kohteen itäosassa, korkeimmalla mäen kohdalla. Kohde havaittiin vuonna 2010 Polvijärven kirkonkylän ja Sotkuman välille suunnitellun siirtoviemärilinjan inventoinnissa.

Venno (Alusten hylyt)
Historiallinen; Sijaintipaikka on Kiteen Paasiveden itäosassa Koivuluodon pohjoispuolella.
Kyseessä on puurunkoisen aluksen hylky, jonka pituus on noin 30 metriä ja leveys 7 metriä. Hylyssä on havaittavissa höyrykone.
Höyrylaiva Vennon hylky. Venno oli rakennettu 1920 Säämingissä ja sen omistaja oli Enso-Gutzeit Oy. Venno upposi 1933. Vuoden 1933 julkaistun Suomen kauppalaivasto -rekisterin mukaan Vennon pituus oli 30,40 m, leveys 7,03 m ja syväys 2,75 m. Rekisteröimis- ja kotipaikka oli Savonlinna. Vennon potkuri on nostettu 1985 ja sijoitettu Kiteen museoon.

Liukunlampi W (Puolustusvarustukset)
Moderni; Salpalinjan varustuksia Liukunlammen länsipuolella, voimajohtolinjan pohjoispuolella. Juoksuhautaa ja pesäkkeitä. varustus jatkuu etelään yli voimajohtolinjan lähes tuhoutuneena. Juoksuhaudan pohjat erottuvat katkonaisina. Linjan pohjoispuolella ehjempi varustus, josta puurakenteet viety pois (jos niitä on ollut kuten oletettavaa). Paikoin juoksuhauta on hyvin sortunut, ojamainen. Itäpäässä, missä pesäkkeet, parempikuntoinen

Liukunlampi NE (Puolustusvarustukset)
Moderni; Harjanteen laen itäreunalla juoksuhaudan jäännettä ja pesäkkeitä. Juoksuhauta
laskee pohjoispäästä itään harjanteen itäpuolella olevalle matalammalle kumpareelle. Vain maarakenteita.

Marjala (1000017962) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Marjalan kaupunginosassa. Kohteen itäosassa, Vinoniemellä on bunkkerimuseoalueella teräsbetoninen panssaritorjuntatykin ja konekiväärin korsu nro 1 sekä konekivääri korsu nro 2. Korsujen ympäristössä olevat kenttälinnoitetut taisteluhaudat ja asemat on osittain entisöity. Kohteen koillisosassa erillään on keskeneräinen, kaksikerroksinen panssaritorjuntatykin ja konekiväärin korsu nro 3. Korsujen ympäristöissä ja niiden välissä on ollut kenttälinnoitettuja taisteluhautoja asemineen, jotka ovat suurimmaksi osaksi jääneet Marjalan asuinalueen ja sen katuverkoston alle. Sen sijaan panssarivaunun kiviesteitä on säästynyt asuinalueen keskellä sekä Matalahden pohjoispuolella.
Marjalan asuinalueen pohjoisosassa, Kuunvirran ja Marjalantien välisellä alueella metsäsaarekkeissa on jäljellä kenttälinnoitteita. Marjalan asuinalueen itäosassa, Marjalantien eteläpuolella olevalla mäellä on taisteluhautaa ampumapesäkkeineen sekä kenttälinnoitetun korsun kuoppa. Kuunvirran länsipäässä, rannalla kulkevan panssarikiviesteen pohjoispuolella on konekivääriasemia sekä taisteluhautaa.
Korsut nro 1 ja 2 sijaitsevat valtakunnallisesti merkittävässä rakennetussa kulttuuriympäristössä.
Kohde sisältyy Salpalinjan merkittävimmät kohteet luetteloon.

Harpatti (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Koreikkopuron länsirannalla, Harpatinlahdesta Ruukkikallion pohjoispuolelle. Kohde on itäosa panssarivaunun kiviesteiden ja kenttälinnotteiden muodostamasta linjasta Välivedestä Harpatinlahteen. Este on nelirivinen mutta Luhtapohjantien ja Harpatinlahden pohjukan eteläpuolella kulkevan vanhan tielinjan kohdalla este on kuusirivinen, tien laitamilla jopa 12-rivinen. Este on kuusirivinen myös Harpatintien kohdalla. Kiviesteen länsipuolella on maahan kaivettuja, kenttälinnoitettuja taisteluhaudan pätkiä, tuliasemia ja korsujen kuoppia, joita ei ole tutkittu kauttaaltaan. Taisteluhautojen torjuntasuunta on itään.
Kohteen rajausta on muutettu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Välitila (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Enon keskustaajaman eteläpuolella Sarvingintien ja Väliveden välisellä alueella, tiheässä metsässä. Alueella on useita maahan kaivettuja kuoppia, joissa on ollut kenttälinnoitettuja korsuja tai tuliasemia. Karttatietojen perusteella linnoitteita saattaa olla vielä tutkitun alueen eteläpuolella, rannempanakin mutta aluetta ei ole tutkittu.

Huhmarisvaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Höytiäisen länsirannalla, Huhmarisen lomakylän pohjoispuolella, vaaran huipulla. Kohde on tykkipatteri nro 41, jonka aseistuksena on ollut kaksi 152 mm:n, 35 kaliperin merikanuunaa, mallia Mk. Patterin rakennustyöt alkoivat jatkosodan päättymisen jälkeen 22.10.1944 ja tykit asennettiin paikoilleen 22.11.1944. Tykit poistettiin keväällä 1945.
Tykkiasemat sijaitsevat toisistaan 30 m etäisyydellä. Pohjoisemman tykkiaseman muodostaa kallioon louhittu, pyöreä kuoppa, jonka halkaisija on 11 m ja syvyys 1 m. Aseman keskellä on betoninen tykinperusta. Asemaan on asennettu myöhemmin museotykiksi 152 mm:n, 45 kaliiperin merikanuuna, mallia Canet. Tykkiasemassa on opastaulu. Eteläisempi tykkiasema on samanlainen mutta ilman museotykkiä ja opastaulua. Aseman oli veden täyttämä. Patterille johtaa viitoitettu reitti vaaran eteläpuolelta.
Kohde sisältyy Salpalinjan merkittävimmät kohteet luetteloon.

Rypymäki (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Ala-Koreikkolammen ja Keski-Koreikkolammen välisellä kannaksella. Kohde on keskiosaa panssarivaunun kiviesteiden ja kenttälinnotteiden muodostamasta linjasta Välivedestä Harpatinlahteen. Kohteessa on nelirivistä panssarivaunun kiviestettä. Esteen länsipuolella on karttatietojen perusteella kenttälinnoitteita mutta niitä ei ole tutkittu maastossa. Lisäksi kohteen on todettu kärsineen vaurioita sähkölinjan rakennustöissä. Vauriot koskettavat panssariesteen Ala-Koreikkolammen eteläpuolista osaa, jossa sähkölinjan alueella olevia kiviä on siirretty ja pystytetty uudelleen.
Kohteen rajausta on muutettu paikkatietokantaan 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Törmä (1000017707) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Höytiäisen kanavan länsirannalla, Tormän huvikeskuksen ja rautatien välisen jyrkän rantatörmän huipulla, osin tiheässä metsässä ja kivikkoisessa, erittäin vaikeakulkuisessa maastossa.
Kohteessa on hiekkaan kaivettuja taistelu- ja yhdyshautoja ampumapesäkkeineen, kenttälinnoitettujen korsujen kuoppia. Taisteluhautojen torjuntasuunta on itään. Lisäksi alueella sijaitsee hajanaisesti maahan kaivettuja, yksittäisiä ampumakuoppia, joiden koko on keskimäärin 2 x 5 m ja syvyys 1m. Ampumakuoppia ei ole yleensä yhdistetty toisiinsa tai muihin linnoitteisiin yhdyshaudoilla. Rantatörmän juurella, kanavan rannassa on panssarivaunun kivieste. Alueen kenttälinnoitteita ja kiviesteitä ei ole tutkittu kauttaaltaan Salpalinjan 2010 inventoinnissa.
Alueen poikki kulkevan voimajohtolinjan kohdan linnoitteet on tutkittu lokakuussa 2010 Mikroliitti oy:n toimesta: Voimajohtolinjan lähistöllä on hyvin huonokuntoisia salpalinjan juoksuhaudan jäänteitä. Voimajohtolinjan eteläpuolella, korkean jokitörmän ja siihen laskevan raviinin reunojen päällä on matalaa juoksuhaudan jäännettä. Voimajohtolinjan alla on kahden syvän raviinin välissä, jokitörmän äärellä pusikon peittämää huonokuntoista juoksuhautaa. Voimajohtolinjan eteläpuolella, korkean jokitörmän juurella, joen vanhan uoman rannalla panssariestekivikkoa. Juoksuhaudan jäänteet ovat tuskin havaittavia, huonokuntoisia. Niiden suojeluarvo lienee vähäinen. Panssarieste voimajohtolinjan eteläpuolella, joen rannassa on ehjä.

Kulmala (1000017964) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Säynelahdentien ja Jakojärventien risteyksen eteläpuoleisella alueella. Kohde on länsipää panssarivaunun kiviesteiden ja kenttälinnotteiden muodostamasta linjasta Välivedestä Harpatinlahteen. Kohteessa on 2 – 4 –rivistä panssarivaunun kiviestettä. Kohteen länsipäässä, Väliveden uimarannalla estekivistä on kaksi riviä pystyssä ja kaksi riviä pystyttämättä. Esteen itäpuolella on karttatietojen perusteella kenttälinnoitteita mutta niitä ei ole tutkittu maastossa.

Riihisärkkä (1000017965) (Raaka-aineen hankintapaikat)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Välivesi-nimisen virtaveden osan itärannalla, Säynelahdentien länsipuolella, jyrkän kallion etelärinteellä, sekametsässä. Kohde on kivilouhos, josta on louhittu kiviä lähellä sijaitseville panssarivaunun esteille. Kallioseinämässä on kaksi louhittua aluetta, joista läntisen koko on 30 x 20 m ja itäisen koko 40 x 25 m. Louhittujen alueiden korkeus on 5 – 7 m. Louhoksen eteläpuolella on suuri määrä louhittua kiviainesta sekä pengerretty tie

Koreikkosärkät (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Keski-Koreikkolammen lounaispuolella. Kohde on keskiosa panssarivaunun kiviesteiden ja kenttälinnotteiden muodostamasta linjasta Välivedestä Harpatinlahteen. Kohteessa on nelirivistä panssarivaunun kiviestettä. Esteen lounaispuolella on karttatietojen perusteella kenttälinnoitteita mutta niitä ei ole tutkittu maastossa.

Tannilanvaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Tannilanvaaran huipulla. Kohde on tykkipatteri, jonka aseistuksena oli 107 mm:n venäläisiä raskaita piirityskanuunoja, vuoden 1877 mallia. Tykkiasema 1 sijaitsee Tannilanvaaran etelärinteellä. Vaaran laen pohjoisosassa on Tykkiasema 2, jonka seinät muodostuvat toiselta reunalta kylmämuuratuista kivivalleista ja toiselta reunaltaan louhitusta kallion seinämästä. Aseman halkaisija on 7 m ja syvyys 1,5 m. Tykkiasema 3 sijaitsee noin 45 metriä etelään tykkiasemasta 2. Tykkiasema 4 sijaitsee vaaran laella, sinne johtavalta polulta noin 15 metriä länteen. Kallioon louhittu korsu sijaitsee laen lounaisosassa tykkiasemien 1 ja 3 välissä. Laen eteläosassa on tiheässä kuusikossa maahan kaivettu kuoppa, joka on ympäröity maavallilla. Kuopan halkaisija on 6 m. Kyseessä on joko tykkiasema tai majoituskorsun kuoppa. Tykkipatterille johtaa vaaran eteläpuolelta viitoitettu reitti. Kirjallisten lähteiden perusteella Tannilanvaaralle valmistui vuoden 1940 lopussa kaksi tykkiasemaa, mutta patterin aseistuksena mainitaan olleen lokakuussa 1940 neljä 107 mm:n kanuunaa.
Kohde sisältyy Salpalinjan merkittävimmät kohteet luetteloon.

Lepikkoaho (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Höytiäisen kanavan länsirannalla, rautatien ja Onttolantien välisellä alueella. Kohteessa on maahan kaivettuja, kenttälinnoitettuja taistelu- ja yhdyshautoja tuliasemineen, jotka sijaitsevat metsämaastossa rautatien pohjoispuolella. Päätorjuntasuunta on itään. Lepikkoahon tilan koillispuolella on metsikössä yksittäinen kenttäkorsun kuoppa, joka on kooltaan 3 x 5 m ja syvyydeltään 2 m.

Uuronsuo (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Jaamankankaalla, puolustusvoimien harjoitusalueen itäpuolella, rautatien itäpuolella, Vanhan Nurmeksentien molemmin puolin. Kohde on itäpää panssarivaunun esteiden ja kenttälinnoitteiden muodostamasta linjasta Jaamankankaan poikki Hirvirannasta Uuronsuolle.
Panssarivaunun kivieste on nelirivinen. Kivet on aseteltu makaavaan asentoon, loivempi puoli torjuntasuuntaan päin. Kiviesteen edessä on torjuntasuuntaan viettävä suojavalli. Kiviesteen takana on kaivantoeste, jonka leveys on yläosasta 5 m ja syvyys 2 m. Kaivantoesteen takareuna kohoaa 1 – 1,5 m korkeana vallina esteen etureunaa korkeammalle ja toimii vallin takana sijaitsevan taisteluhaudan rintasuojana. Taisteluhautalinjasta 100 – 200 m taustan suuntaan (pohjoiseen) on toinen kaivantoeste, jonka leveys on yläosasta 5 m ja alhaalta 0,5 m. Esteen syvyys on 2,5 m. Kaivantoesteiden välisellä alueella on taistelu- ja yhdyshautoja sekä kookas kuoppa mahdollisesti rakentamatta jäänyttä betonikorsua varten. Torjuntasuunnat ovat etelään ja lounaaseen.

Muuntajanmaasto (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Jaamankankaalla, puolustusvoimien harjoitusalueen itäosassa, rautatien länsipuolella, Kajaanintien molemmin puolin. Kohde on itäosaa panssarivaunun esteiden ja kenttälinnoitteiden muodostamasta linjasta Jaamankankaan poikki Hirvirannasta Uuronsuolle.
Panssarivaunun kivieste on rautatien ja suurjännitelinjan välisellä alueella nelirivinen. Kivet on aseteltu makaavaan asentoon, loivempi puoli torjuntasuuntaan päin. Voimalinjan alapuolelta on estekivet poistettu ja sen itäpuolelta este jatkuu nelirivisenä siten, että kivet on asetettu pystyasentoon. Kajaanintien vierellä, samansuuntaisesti kulkevan Napakympintien laidalla on kiviesteen kohdalla opastaulu alueen linnoitteista. Karttatietojen perusteella kivieste ja sen yhteydessä olevat kenttälinnoitteet jatkuvat itään, sotilasalueelle, jota ei ole tutkittu.
Panssariesteen luoteispää Höytiäisen rannassa (kivieste ja kaivanto): N6956914, E643036. Kaakkoispäässä, valtatien varren tuntumassa este on kaksinkertainen: koillisemman kiviesteen pää on kohdassa N6955300, E644444 ja lounaisemman (kaivanto): N6955236, E644412. Varustus jatkuu tästä kaakkoon valtatien ja rautatien kaakkoispuolella Pielisjoen rantaan.
Kohteen rajausta paikkatietokantaan on muutettu 07/2017laserkeilausaineiston perusteella.

Uuro (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Pielisjoen länsirannalla, Kuurnan kanavan länsipäästä rautatielle. Kohteen poikki kulkevat vanha Nurmeksentie sekä Kajaanintie. Kohteessa on panssarivaunun kaivantoeste ja sen taustalla kenttälinnoitettuja taisteluhautoja tuliasemineen. Torjuntasuunta on lounaaseen.
Panssariestekaivannon luoteisosa, valtatie 6:n länsiluoteispuolella ulottuu nyt inventoidulle kaava-alueelle. Tällä osuudella ei ole esteeseen liittyvää taisteluhautaa. Esteen kaakkoispää valtatien lounaispuolella: N6956962, E 645696 ja luoteispää N6957283, E645217.

Kanavanranta (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Höytiäisen kanavan länsirannalla Kalliosuvannosta Kanavanranta-nimiselle tilalle. Kenttälinnoitetut, maahan kaivetut ja osin kallioon louhitut taistelu- ja yhdyshaudat tuliasemineen on sijoitettu rantatöyrään huipulle. Päätorjuntasuuntana on itä. Alueella on myös useita maahan kaivettuja erillisiä ampumakuoppia, joiden koko on keskimäärin 2 x 5 m ja syvyys 1 m. Linnoitteiden itäpuolella on kaksirivistä panssarivaunun kiviestettä, jota ei ole tutkittu kauttaaltaan. Karttatietojen perusteella kenttälinnoitteita sijaitsee myös kohteen eteläpuolella Onttolantiestä Lykynvaaraan mutta aluetta ei ole tutkittu.

Hietalahti (1000017985) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Höytiäisen järven eteläpäässä Puntarikosken uusitien ja Niskasaaren välisellä alueella. Kohteessa on kolme konekiväärikupupesäkettä, joista yksi on jäänyt täysin keskeneräiseksi. Alueella on maahan kaivettuja, kenttälinnoitettuja taistelu- ja yhdyshautoja tuliasemineen. Päätorjuntasuunnat ovat itä ja etelä. Kohteen länsiosassa on avokallion laidalla kolme vierekkäistä kuoppaa, joiden koko on 4 x 10 m ja syvyys 3 m. Paikallisen perimätiedon mukaan paikalla on ollut tykkipatteri, mutta kuopat saattavat olla myös majoituskorsuiksi tarkoitettuja.

Häihänvaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Häihänvaaran länsipuolella, Luhtapohjantien länsilaidalla tiheässä metsässä. Kohteessa on maahan kaivettu tuliasema ja sen eteläpuolella lyhyt panssarivaunun esteenä toimiva rinneleikkaus. Rinneleikkauksen kohdalla on 23 – 30 cm paksujen hirsien jäännöksiä, jotka saattavat kuulua esteen rakenteisiin.
Kohteen rajausta paikkatietokannassa on muutettu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Oinassalmi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohteessa on toisen maailmansodan aikaisia kenttälinnoitteita ja taistelupaikka. Kohde on viidessä osassa. Linnoitteet on rakennettu talvisodan aikana mutta niitä on saatettu vahvistaa ja lisätä vielä välirauhan aikana, jolloin ne muodostuivat osaksi Salpalinjan puolustusketjua. Linnoitteet jatkuvat etelään ja pohjoiseen. Osa linnoitteista on jäänyt Petkeljärventien alle.
Oinassalmen pohjoispuolella, hakkuuaukealla sekä harvennetussa mäntymetsässä, Urtonsaaren itäosassa on kaksi konekivääriasemaa, tuliasemia sekä yhdys- ja taisteluhautaa. Torjuntasuunnat ovat pohjoiseen, itään ja etelään. Itärannalla on lisäksi maan päälle kivistä ja maasta kasattua ampumavallia, jonka leveys on 1,5 m ja korkeus suojan puolelta 1–1,3 m. Vallia on noin 150 metrin matkalla. Pohjoisessa oleva hiekkatie katkaisee maavallin noin 7 metrin matkalta. Lisäksi pohjoisessa on yhdyshautaa vapaa-ajan asuntojen pihapiirissä. Alueen länsiosassa on kaksi kenttälinnoitetun korsun kuoppaa sekä yksi mahdollisesti saunakorsun tai pesutuvan kuoppa. Sammalta poistettaessa löytyi korsuista jäännöksiä hirsirakenteista ja eristeenä käytetystä tervapahvista. Urtonsaaren lounais- ja etelärinteellä on taisteluhautaa ja Urtonsaaren laella on yhdyshautaa. Möhköntien pohjoispuolella on muistomerkki alueella Talvisodan aikana 1939–40 käydyistä taisteluista. Muistomerkin itäpuolella on entisöityä taisteluhautaa ja entisöity katettu konekivääriasema.
Urtonsaaren länsipuolella, Möhköntien pohjoispuolella on 10 pyöreää kaivantoa, jotka ovat todennäköisesti telttojen tai parakkirakennuksien pohjia.
Kalliosaaressa, Möhköntien koillispuolella yksityisalueen pihapiirissä on katettu konekivääriasema sekä yhdyshautaa, jonka päässä on tuliasema.
Möhköntien ja Ipinlahden eteläpuolella on, Möhköntien ja nimettömän hiekkatien risteyksessä on kaksi sotakuoppaa ja yhdyshautaa. Hiekkatien päässä on taisteluhautaa yksityisalueen pihapiirissä.
Möhköntien ja Ipinlahden eteläpuolella, soiden ympäröimällä pienellä mäen nyppylällä on taisteluhautaa.

Kaatiolampi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohteessa on toisen maailmansodan aikaisia kenttälinnoitteita ja taistelupaikka. Se sijaitsee Öykkösenvaaran pohjoispuolella, Leminahontien länsipuolella sekametsässä. Leminahontien länsipuolella on Öykkösenvaaran sotahistoriallinen alue, jossa on sekä entisöityjä että alkuperäisiä taisteluhautoja ja tykki- ja konekivääriasemia. Alueen poikki kulkevan metsäautotien eteläpuolella on hirsillä tuettu rinneleikkaus, joka on toiminut panssarivaunuesteenä. Pörölammen länsipuolella kohoavan jyrkän harjun laelle ja sen loivemmalle etelärinteelle on kaivettu kivikkoiseen moreeniin taisteluhautoja ja tuliasemia. Paikalla on näyttelyrakennus, viitoitus, kulkua helpottavia siltoja sekä opastauluja. Alueella käytiin elokuussa 1944 taisteluita. Lokakuussa 2020 Öykkösenvaaran sotahistoriallisella alueella räjäytettiin yhteensä noin 70 puuta, jonka tarkoituksena on ennallistaa maisema sodanaikaiseen asuun.
Pörölammen luoteispuolella on kaksi kenttälinnoitetun korsun rauniota sekä taisteluhautaa ampumapesäkkeineen.
Kaatiolammen länsipuolella on tien varressa, kumpareella tuliasema, joka on maahan kaivettu pyöreähkö kuoppa, jonka on kooltaan noin 4 x 3 x 1 metriä. Aseman torjuntasuunta on lounaaseen. Aseman taustalla on 8 x 15 m kokoinen, metrin syvyinen kaivanto, joka todettiin maa-aineksenotto kuopaksi. Kohde on todennäköisesti Neuvostoliiton joukkojen rakentama kenttälinnoite.
Vuoden 2023 tarkastuskäynnin yhteydessä kohteen pohjoispuolella havaittiin katettu konekivääriasema sekä muutamia yksittäisiä, kallioon louhittuja tuliasemia, joista erinomainen näkymä Pörölammen pohjoispuoliseen laaksoon.
Öykkösenvaaran pohjoisrinne käytiin tarkastamassa lidarin perusteella, jossa on kaksi tuliasemaa sekä kenttälinnoitetun korsun kuoppa.

Sonkaja (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Sonkajanjärven itärannalla, Issakantien ja Rouvisenmutka-nimisen tien risteyksen ympäristössä. Kohde on panssarivaunun kivieste, joka alkaa Loikaanlahden rannasta ja jatkuu Rouvisenmutkan pohjoispuolelle. Estekiviä on neljässä rivissä. Sonkajan kylän alueelle rakennetut kenttälinnoitteet ovat sijainneet suurimmaksi osaksi pelloilla ja tuhoutuneet.
Kivieste kuuluu valtakunnallisesti arvokkaisiin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Hiekkaperä (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Hiekkaperän ja Naurissärkän välisellä alueella. Kohde on keskiosa panssarivaunun kiviesteiden ja kenttälinnotteiden muodostamasta linjasta Välivedestä Harpatinlahteen. Kohteessa on nelirivistä panssarivaunun kiviestettä. Esteen pohjoispuolella on karttatietojen perusteella hajanaisella alueella kenttälinnoitteita mutta niitä ei ole tutkittu maastossa.

Peikaloniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohteessa on toisen maailmansodan aikaisia kenttälinnoitteita ja taistelupaikka. Se sijaitsee Koitajoen länsirannalla, Hatuntien molemmin puolin. Linnoitteet on rakennettu korkean jokitöyrään huipulle ja itäreunalle. Kohteessa on maahan kaivettuja taisteluhautoja ampumapesäkkeineen ja -syvennyksineen. Taisteluasemien taustalla on majoituskorsujen kuoppia. Päätorjuntasuunta on itään. Kohteen eteläosassa linnoitteet sijaitsevat osaksi yksityisalueiden pihamailla.
Kallioniemen alueella käytiin taisteluita talvisodan aikana 1939-40. Neuvostoliiton joukot olivat asemissa Koitajoen itärannalla. Hatuntien eteläpuolella, siltapenkereen länsipäässä on taisteluiden muistomerkki sekä opastaulu.
Kohteen rajausta on muutettu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Jänislehto 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Jänislehdon vanha maakirjakylä asutettiin 1800-luvun alussa. Paikalla on saatettu tehdä perustamistöitä jo 1790-luvulla. Kahden talon kylä autioitui 1830- ja 1840-luvuilla.
Toinen talonpaikoista (nro 1) on jäänyt osin metsäautotien alle, mutta mm. saunan ja aitan perustat on näkyvissä.
Eteläisempi autio (nro 2) on ehyt jäänne ja paikalta erottaa mm. päärakennuksen, saunan ja riihen pohjat. Talojen väliltä löytää vanhan pellonojan jääneet.
Paikalla havaittiin 1800-luvun uudistilan epämääräisiä jäännöksiä, sekä ainakin 7 peltoröykkiötä. Havaitut rakenteet sijaitsevat naapuritilalta (Jänislehto 1) etelään johtavan polun varrella. Selkein rakenne on kiviaidan pätkä. Pohjoisimpana polun varressa on epämääräinen halkaisijaltaan noin 1,5m, korkeudeltaan noin 0,5m oleva röykkiö joka vaikuttaa palaneelta ja on luultavasti liesi. Noin 20 metriä polkua eteenpäin sijaitsee noin 3m x 3m x 1m kokoinen kuoppa, johon liittyy 3m x 1m x 0,5m kokoinen kaivanto. Kuopan länsipuolella on epämääräinen, halkaisijaltaan noin 1,5m, korkeudeltaan noin 0,5m oleva röykkiö joka on luultavasti liesi. 1840-luvun pitäjänkarttaan on merkitty rakennukset suunnilleen liesiröykkiöiden kohdalle. Peltoröykkiöt sijaitsevat liesiröykkiöiden ympärillä pääosin eteläpuolisella alueella.

Tähkäkangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kankaalla on toisen maailmansodan aikainen panssarieste. Laserkeilausaineistossa erottuu esteiden kaakkoispuolella linnoitteeksi tulkittuja kaivantoja.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Kohteen rajausta on muutettu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Ruhkaranta 1 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Muokonjärven itärannalla Ruhkarannan leirintäalueella, vastaanottorakennuksen eteläpuolella, kapean lahden länsirannalla.
Paikalla sijaitsee taisteluhaudan osia ja ampumapesäkkeitä. Hiekkamaahan rakennettua ja sortunutta taisteluhaudan jäännöstä on kahdessa osassa. Pohjoisempi hauta (N 6953415 E 708153) on pohjoispäästään tuhoutunut leirintäalueen tien alle. Hauta haarautuu kahteen osan: lounaan suuntaan n. 35 m pituudelta ja etelään rannan suunnassa n. 44 m pituudelta. Eteläisempi osa taisteluhautaa (N 6953331 E 708191) sijaitsee noin 37 m päässä pohjoisemmasta. Eteläisempi taisteluhauta on pituudeltaan n. 35 m. Kaivannon keskivaiheilla on pesäkekuoppa.
Eteläisemmästä taisteluhaudasta n. 60 m etelään on pesäke (N 6953255 E 708214), josta lähtee lyhyt kaivanto rannasta poispäin. Tästä pesäkkeestä n. 220 m etelään on lahden suulla olevassa laakeassa niemekkeessä toinen pesäke (N 6953077 E 708353).

Kirviönniemi 1 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Muokonjärven itärannalla Ruhkarannan itäpuolella olevan Kirviönniemen kärjessä. Paikalla on hiekkamaahan kaivetun taisteluhaudan jäännökset. Taisteluhauta alkaa niemen koilliskärjestä ja jatkuu kaakkoisrannan suunnassa 95 m ja kääntyy rannasta poispäin jatkuen 60 m.

Kirviönniemi 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Muokonjärven itärannalla Ruhkarannan itäpuolella olevan Kirviönniemen eteläpuolella, alavan soisen metsän ympäröimällä kumpareella. Paikalla on rannan suuntainen, hiekkamaaperään kaivetun taisteluhaudan jäännös.
Haudan pituus on n. 58 m.

Kätöniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Muokonjärven itärannalla Ruhkarannan koillispuolella olevan Hautaniemen itäpuolella olevan, itään kurottuvan Kätöniemen kärjessä. Paikalla on huonokuntoinen taisteluhaudan jäännös. Kaivanto on hyvin sortunut, nykyisin "ojamainen" rakenne. Taisteluhauta kulkee kärjen poikki (n. 25 m pituudelta) ja kääntyy pohjoisrantaa pitkin länteen (n. 40 m pituudelta).

Hautaniemi 1 (1000018656) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Muokonjärven itärannalla Ruhkarannan koillispuolella olevan Hautaniemen luoteiskärjessä. Paikalla on soraiseen hiekkamaahan kaivettu hyväkuntoinen taistelukaivanto. Kaivanto on aivan niemen kärkinipukassa. Sen pituus on n. 40 m.

Kärpäsärkkä (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Nurmeksessa Kirkkokadun eteläpuolella ja veturitalleista itäkoilliseen, Mikonsalmen länsipuolella olevalla kumpareella.
Kumpareelle on kaivaettu välirauhan aikaan kesällä 1940. Veturitallin suunnalta on kaivettu yhdyshautoja taistelupoteroihin, joita nykyisinkin voi havaita maastossa. Ampumasuunta pesäkkeistä on rautatie- ja maantiesilloille yli Mikonsalmen itään. Yksi kaivanto on ollut syvempi ja laajempi, mahdollisesti katettavaksi tarkoitettu.Pesäkkeistä kaksi on ollut konekivääripesäkkeitä.
Joidenkin tietojen mukaan venäläiset olisivat kaivaneet taisteluasemia paikalle jo 1916. Venäläiset linnoittivat ensimmäiseen maailmansotaan liittyen yhden linjan juuri Nurmeksessta pohjoiseen päin. Nämä linnoitteet ovat ilmeisesti täysin tuhoutuneet linnoitustöitä 1940-luvulla tehtäessä.

Ruutanalampi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Muljulan Kyöpelinvuoren itäosassa, Muljulantien molemmin puolin, kangasmetsässä. Kohteessa on kenttälinnoitettuja yhdys- ja taisteluhautoja tuliasemineen sekä kenttälinnoitettuja majoituskorsujen kuoppia, joita ei ole tutkittu kauttaaltaan. Torjuntasuunnat ovat itään ja kaakkoon. Kohteen itäpuolella on 2 – 3 -rivinen panssarivaunun kivieste sekä kaivantoestettä.

Pirkonniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Varpasalon itärannalla, Pirkonniemen pohjoispuolella sekametsässä. Kohteessa on kenttälinnoitettu, katettu konekivääriasema, jonka katto on myöhemmin romahtanut tai purettu. Vanhassa sotilaskartassa Pirkonniemen kaakkoisosaan merkittyjä linnoitteita ei enää löydetty maastosta.

Voiniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Haavanmäen länsipuolella, järven rannassa. Kohteessa on kaksi kivistä panssarivaunun kiviestettä ja kuusi konekivääri- tai tykkipesäkettä.
Pesäkkeet sijaitsevat noin 800 m matkalla rantaviivan lähellä, korkeintaan muutaman kymmenen metrin päässä siitä, ja panssariesteet samalla alueella rantaviivalla. Osa pesäkkeistä sijaitsee ehjässä metsämaastossa, osa tuoreella hakkuuaukealla. Osa hakkuuaukealla olevista pesäkkeistä on peitetty lähes kokonaan keräämällä niihin korkeiksi kasoiksi hakkuutähteitä.

Reijola (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Oravisalon eteläpäässä, kivisalmen pohjoisrannalla. Kohteessa on kenttälinnoitettuja yhdys- ja taisteluhautoja ampumapesäkkeineen, erillisiä tuli- ja tähystysasemia sekä kaksi korsun kuoppaa. Asemien torjuntasuunta on kaakkoon.

Ukonlahti (1000019812) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Ukonlahden pohjukassa, peltojen laidoilla, osin tiheässä vesakossa. Oravisalontien ja Ukonlahden välisessä maastossa on konekivääriasemia sekä Tappuniemen luoteispuolella, kanavan rannalta pienempiä poteroita ja tuliasemia. Kohteen pohjoisosassa on panssarikivieste sekä korsun kuoppa. Pohjoisempana, Rantalan tilan eteläpuolella oleva panssarikivieste on huonokuntoinen ja kivet ovat kaatuneet. Tällä kohdalla panssarikivieste on todennäköisesti ollut yksirivinen. Eteläisempi, Ukonlahden länsirannalla oleva panssarikivieste on myös huonokuntoinen ja osa kivistä on kaatunut. Tällä kohdalla panssarikivieste on todennäköisesti ollut kaksirivinen. Vanhan sotilaskartan perusteella este on jatkunut Tappuniemen saarelle. Tämä osa kiviesteestä on tuhoutunut Tappulanniemen Oravisalon saaresta erottaneen Kivisalmen uuden kanavan rakentamisen yhteydessä 1960- ja 1970-luvuilla.

Lahdenperä (1000019813) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee kolmessa osassa Lahdenperän kylän itäpuolella. Eteläosassa on metsäisellä mäenharjanteella kenttälinnoitettuja yhdys- ja taisteluhautoja tuliasemineen sekä kenttälinnoitettuja majoituskorsujen kuopia. Kohteen keskiosassa on kaksi peräkkäistä lyhyttä taisteluhautaa. Pohjoisosassa on kaksi erillistä maahan kaivettua tuliasemaa.

Kalliokumpu (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee kahdessa osassa Kulmalan tilan ympäristössä, yksityisalueiden pihapiirien läheisyyksissä. Eteläosassa Lahdentien itälaidalla, peltojen ympäröimällä metsäsaarekkeella on maahan kaivettua taisteluhautaa. Pohjoisosassa on Kalliokumpu-nimisen tilan koillispuolella taisteluhautaa sekä kenttälinnoitettu konekivääripesäke.

Viehkanpää (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Häpiälammen luoteispuolella, sekametsää kasvavalla rinteellä. Kohteessa on maahan kaivettuja, kenttälinnoitettuja yhdys- ja taisteluhautoja tuliasemineen sekä kenttälinnoitettuja majoituskorsujen kuoppia ja erillisiä konekivääripesäkkeitä. Torjuntasuunta on etelään. Viehkanpään itäpuolella, rautatien ympäristössä on vanhan sotilaskartan perusteella kenttälinnoitteita, mutta aluetta ei ole tutkittu.

Simola (1000019816) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee kahdessa osassa Teerisuon lounaispuolella, Onkamonsuora -nimisen tien molemmin puolin. Kohteessa on panssarivaunun kiviestettä. Nelirivinen kivieste on alueella osissa. Välillä esteen muodostavat jyrkät mäentöyräät, joita on paikoin saatettu muotoilla jyrkemmiksi. Kohteen eteläosassa on mäentöyräiden rajaamia ’solia’ suljettu lyhyillä kiviesteosioilla.

Rahkeenvaaran linnoitteet (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Rahkeenvaaran huipulla, sekametsässä. Kohde on tykkipatteri, jonka aseistuksena on ollut 4 kpl 90 mm ranskalaista kanuunaa, vuoden 1877 mallia. Tykkiasemat ovat maahan kaivettuja, hevosenkengän muotoisia kuoppia, joiden takaosassa on tykin ajoväylä asemaan. Asemien leveys on 4 m, pituus 5m ja syvyys 0,6 m. Asemat sijaitsevat pareittain ja niiden välissä on luhistunut majoituskorsu. Kahden pohjoisimman tykkiaseman pääampumasuunta on 40° ja kahden eteläisimmän 210°.

Laiskanniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Laiskanniemessä, sekametsässä, osin yksityisalueiden pihamailla. Niemen pohjoisrannalla on kenttälinnoitettuja tykille ja konekivääreille tarkoitettuja asemia sekä taisteluhautaa, jonka torjuntasuunta on itään. Niemen etelärannalla olleet linnoitteet ovat jääneet Uimaharjuntien alle. Ainoastaan Laiskanvirran itärannalla on säilynyt lyhyt taisteluhaudan osio.
Kohteen rajausta paikkatietokannassa on muutettu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Lossilahti (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Ahvenisenvirran etelärannalla, Luotsiniemessä, kangasmetsässä. Kohteessa on kenttälinnoitettuja, maahan kaivettuja yhdys- ja taisteluhautoja tuliasemineen sekä erillisiä konekiväärien ja panssaritorjuntatykkien asemia sekä kenttälinnoitettujen majoituskorsujen kuoppia. Torjuntasuunnat ovat pohjoiseen, itään ja länteen. Osa taisteluhaudasta on jäänyt Luotsiniemeen johtavan tien alle.

Viisikko (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on talvisodan aikainen puolustusasema, jota vahvennettiin välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Alueella käytiin taisteluita talvisodan aikana 1939–1940. Kohde sijaitsee Viisikonsärkät-nimisen harjun huipulla ja itäpuolella.
Heti Hattuvaarantien eteläpuolella alueen luoteispäässä on taisteluhautaa ampumapesäkkeineen. Taisteluhautaa on koko Viisikonsärkät-nimisen harjun pituudelta harjun itärinteellä, harjun keskellä menevän metsäautotien itäpuolella. Harjun itäpuolella on lisäksi konekivääriasemia ja muita tuliasemia, kenttälinnoitettujen korsujen kuoppia ja raunioita sekä panssarikiviestettä. Varsinkin Viisikonsärkkien kaakkoispäässä Höyrynen-nimisen lammen itä- ja koillispuolella on vahvasti kenttälinnoitettu alue. Kenttälinnoitteet erottuvat lidar-aineistossa. Ahvenlammen länsipuolella, aivan alueen kaakkoiskärjessä on kahdessa rivissä taisteluhautaa. Itäisemmässä, syvemmässä taisteluhaudassa on noin 15 ampumapesäkettä, jotka ovat kooltaan noin 2,5 x 2 metriä. Tästä noin 5 metriä länteen on toinen, matalampi taisteluhauta, jossa on myös ampumapesäkkeitä.
Asemien edessä ja harjun laella on panssarivaunun kiviestettä. Harjun päällä oleva panssarikivieste on raivattu harjun keskellä kulkevan metsäautotien länsipuolelle noin 100 metrin matkalta. Kivet eivät ole enää pystyssä eikä selvässä rivissä. Panssarikivieste ei ole alkuperäisellä paikallaan. Höyrysen koillis- ja itäpuolella on panssarikiviestettä, jota ei ole merkattu peruskarttaan. Panssarikivieste on kolmerivinen. Höyrysen koillispuolella, Salmijärven eteläpuolella panssarikiviesteen kivet ovat pystyssä, mutta Höyrysen itäpuolella ne ovat kellallaan ja mahdollisesti poissa alkuperäiseltä paikalta. Niiden länsipuolella on selvä ura, jossa ne todennäköisesti ovat olleet alkujaan pystyssä.

Hatunkylä (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on talvisodan aikainen puolustusasema, jota vahvennettiin välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Alueella käytiin taisteluita talvisodan aikana 1939–1940. Kohde sijaitsee Hatunkylän länsipuolella, Hattuvaarantien pohjoispuolella olevalla harjulla mäntyvaltaisessa sekametsässä. Alueella on yhdys- ja taisteluhautoja tuliasemineen, kenttälinnoitettujen korsujen kuoppia, neljärivistä panssarikiviestettä sekä entisöityä rinneleikkausta. Alueen kaakkoiskulmassa, heti Hattuvaarantien pohjoispuolella on talvisodan taistelujen muistomerkki, panssaritorjuntatykki sekä entisöityä taisteluhautaa ja rinneleikkausta.
Yhdys- ja taisteluhautaa kulkee koko harjun pituudelta itä- ja pohjoisrinteellä, lukuun ottamatta noin 350 metrin matkaa harjun keskivaiheilla. Taisteluhaudassa olevien ampumapesäkkeiden ampumasuunta on itään. Harjun luoteisimmassa päässä Tammalammen itäpuolella taisteluhauta kiertää harjun päässä lenkin itälaidalta länsilaidalle. Harjun luoteispäästä etelän suuntaan erilleen erkanevan pienemmän harjun itäkärjessä kulkee noin 20 metriä pitkä U-kirjaimen muotoinen taisteluhauta, jossa on yksi noin 2 metriä leveä, 1,5 metriä pitkä ja 0,5 metriä syvä ampumapesäke. Kohteen kaakkoisosassa on noin 150 metriä pitkä taisteluhauta ja nelirivinen panssarikivieste, joka on myös merkattu peruskarttaan. Kohteen kenttälinnoitteet erottuvat hyvin lidar-aineistossa.
Hatunkylän kohde kuuluu valtakunnallisesti arvokkaisiin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Kohteen RKY-rajaus on tarkistettava.
Kohteen rajausta on tarkennettu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Valkeanlamminkangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Inarintiestä etelään, Valkealammen eteläpäässä. Alue on kuivahkoa kangasta ja osin rämettä. Kohde rajoittuu lammen rantaan, sen eteläpuoliselle kankaalle ja osin sen kaakkoispuolella sijaitsevan mäennyppylän rinteeseen. Puusto vaihtelee nuoresta taimikosta uudistuskypsään metsään. Puusto on mäntyvaltaista.
Kohde on talvisodan aikainen puolustusasema, jota vahvennettiin välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Alueella käytiin taisteluita talvisodan aikana 1939–1940. Kohde sijaitsee Valkealammen eteläpuolella. Kohteen länsiosassa on konekivääriasema, tuliasema sekä panssarivaunun kiviestettä. Kohteen itäosassa mäen rinteellä on noin 400 metriä pitkä kenttälinnoitettu taisteluhauta ampumapesäkkeineen, jossa on osin säilyneitä hirsirakenteita. Taisteluhaudan taustalla on kaksi kenttälinnoitettua majoituskorsua, joista korsu 1 on romahtanut ja korsu 2 romahtamaisillaan Korsulla 2 on varoituskyltit sortumavaarasta ja oviaukko on suljettu teräsristikolla.
Valkealammen länsirantaa pitkin kulkeva kaksirivinen panssarikivieste jatkuu Valkealammin (1000019843) kohteelta alueelle. Panssarikivieste kulkee Valkealammin etelärannalla, jossa se jakautuu kahteen suuntaan, kohti koillista ja kaakkoa.

Valkealampi (1000019843) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Inarintien eteläpuolella Kaatiinlammen eteläosan länsirannalla ja Valkealammen länsirannalla yhtenäisenä linjana. Puolustusvarustukset jatkuvat Valkealammen eteläpuolella, mutta ne on muinaisjäännösrekisterissä erotettu omaksi kohteekseen. Alueella on kuivahkoa mäntykangasta, jonka puusto vaihtelee nuoresta kasvatusmetsästä uudistuskypsään metsään. Kohde on talvisodan aikainen puolustusasema, jota vahvennettiin välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Alueella käytiin taisteluita talvisodan aikana 1939−1940.
Kohteessa on kenttälinnoitettuja korsuja, konekivääriasemia, tuliasemia, yhdys- sekä taisteluhautaa, panssarikiviestettä, rinneleikkausta sekä kaivantoja, jotka ovat todennäköisesti parakkien tai telttojen pohjia. Osa konekivääriasemien ja majoituskorsujen katoista on luhistuneet, mutta puurakenteita on vielä jäljellä. Asemien torjuntasuunnat ovat itään. Pohjoisosassa olevien asemien taustalla kulkee linnoittamisen aikana rakennettu tie, joka on Kaatiinlammen itäpuolella vielä alkuperäisessä asussa. Alueen keskivaiheilla kulkee metsäautotie. Valkealammen kohdalla kenttälinnoitteet painottuvat metsäautotien ja Valkealammen väliselle metsäalueelle. Metsäautotien länsipuolella on myös kenttälinnoitteita, kuten konekivääriasema sekä kaivantoja, jotka tulkittiin joko parakkien tai telttojen pohjiksi.
Kohteen pohjoisosassa, Kaatiinlammen länsirannalla on kaksirivistä panssarikiviestettä sekä rinneleikkausta, jonka puisista tukirakenteista on vielä jäännöksiä jäljellä. Panssarikiviestettä on myös Kaatiinlammen ja Valkealammen välisellä kankaalla nelirivisenä, mutta se katkeaa metsäautoteiden risteyksen kohdalla Valkealammen pohjoisosassa. Lisäksi Kaatiinlammen ja Valkealammen välisellä kankaalla on taisteluhautaa ampumapesäkkeineen. Panssarikivieste alkaa uudelleen kaksirivisenä metsäautoteiden risteyksestä noin 130 metriä kaakkoon Valkealammen länsirannalla ja loppuu alueen kaakkoispäähän. Siellä se siirtyy noin 15 metriä lounaaseen, josta se alkaa uutena linjana ja lähtee kohti itää. Panssarikivieste jatkuu Valkealamminkankaan (1000019842) kohteelle.
Kohteen rajausta on muutettu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Kaatiinlampi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on talvisodan aikainen puolustusasema, jota vahvennettiin välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Kaatiinlammen alueella käytiin taisteluita talvisodan aikana 1939−1940. Kohde sijaitsee Kaatiinlammen pohjoispuolella, Inarintien pohjoispuolella sekä eteläpuolella Kaatiinniemellä. Inarintien molemmin puolin on kostealla suolla näkyvissä piikkilankaesteiden tolppia. Inarintien pohjoispuolella, suon länsireunassa on osittain säilynyt yhdyshauta. Kaatiinniemellä on panssarivaunun kiviestettä, yhdys- sekä taisteluhautoja, konekivääriasemia ja muita tuliasemia sekä kenttälinnoitettujen korsujen kuoppia. Taisteluhaudat sekä korsut erottuvat hyvin lidarissa. Panssarikivieste kulkee Inarintien suuntaisesti länsiosassa aluetta. Alueen itäosassa suon reunalla se kääntyy kohti kaakkoa ja kulkee Kaatiinniemen itäpuolella suon reunassa. Peruskarttaan panssarikivieste on merkattu väärään kohtaan Kaatiinlammen pohjoisrantaan asti. Tämän jälkeen se kulkee niemen kärkeen peruskarttaan merkatulla kohdalla.

Vilponlammit (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on talvisodan aikainen puolustusasema, jota vahvennettiin välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Alueella käytiin taisteluita talvisodan aikana 1939–1940. Kohde sijaitsee Vilponkankaan länsipuolella olevalla, soiden ympäröimällä metsäalueella, Inarintien pohjois- sekä eteläpuolella.
Alueella on kenttälinnoitettuja yhdys- ja taisteluhautoja tuliasemineen, erillisiä panssaritorjuntakin ja konekiväärien tuliasemia sekä kenttälinnoitettuja majoituskorsuja. Asemien torjuntasuunnat ovat itään. Korsu 1 on säilynyt ehjänä, mutta on luhistumaisillaan. Korsu on ulkomitoiltaan 6 x 8 m kokoinen. Hirsikatto on peitetty kivillä ja maalla. Inarintien kaakkoispuolella on aivan tien vieressä korsun raunio, noin 150 metriä Inarintiestä kaakkoon tuliasema 8 sekä noin 350 metriä Inarintiestä kaakkoon tuliasema 9. Inarintien luoteispuolella on panssarikiviestettä, joka on merkattu peruskarttaan väärän paikkaan. Se kulkee todellisuudessa enemmän idässä kuin mitä se on peruskarttaan merkitty. Panssarikiviestettä on noin 250 metrin matkalla. Inarintie katkaisee panssarikiviesteen kaakossa ja luoteessa se loppuu suon reunaan. Panssarikivieste jatkuu Inarintien kaakkoispuolelle Kaatiinlampi (1000019844) kohteen aluerajaukselle.

Törisevänlammit (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on todennäköisesti talvisodan aikainen puolustusasema, jota on vahvennettu välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Kohde sijaitsee Törisevänvirran etelärannalla. Kohteen pohjoisosassa on kenttälinnoitettua taisteluhautaa. Eteläosassa suurikokoinen kenttälinnoitettu, kahteen suuntaan tulittava konekivääriasema, jonka katto on luhistunut.

Korsukangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on todennäköisesti talvisodan aikainen puolustusasema, jota on vahvennettu välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Kohde sijaitsee Korsukankaalla, pääosin Viitakoskentien itäpuolella, Kivivaarantien ja Jongunjoen Torikanmutkan välisellä alueella. Kohteessa on kenttälinnoitettua taisteluhautaa sekä erillisiä katettuja konekivääriasemia, joiden katot ovat romahtaneet. Alueen linnoitteita ei ole tutkittu kauttaaltaan. Kohteen itälaidalla on panssarivaunun kivieste.
Kohteen rajausta on tarkennettu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Häähnivaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on rakennettu joko talvisodan tai välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Kohde sijaitsee kahdessa osassa. Eteläosassa, Häähnijoen eteläpuolella on kenttälinnoitettu tykkipatteri neljälle tykille. Aseistuksesta ei ole tietoja. Maahan kaivetut tykkiasemat ovat suorassa linjassa vierekkäin 10 m välein. tykkiasema on 4 x 4 m kokoinen kuoppa, jonka kummallakin sivulla on pienet luhistuneet suojatilat. Tykkiasemiin johtaa luiskat niiden idänpuoleisilta reunoilta. Torjuntasuunta vaikuttaa olevan lounaaseen. Patterin edustalla on maahan kaivettu taisteluhauta, jonka torjuntasuunta on länteen.
Kohteen pohjoisosassa, Pieni Mantila -nimisen järven eteläpuolella, Kivivaarantien länsipuolella on metsäautotien/polun molemmin puolin kahdeksan maahan kaivettua kuoppaa. Kaksi kuopista on muodoltaan pyöreää ja niiden reunat on korotettu maavalleilla. Kuoppien halkaisijat ovat 5 ja 7 m ja syvyys 0,5 m. Yksi kuopista on kooltaan 12 x 8 m ja loput 4 – 5 x 1,5 – 3 m. Kohde on karttatietojen perusteella tykkipatteri jolloin kuopat ovat tykkiasemia ja/tai niihin liittyviä majoitus- ja varastotiloja.
Vuoden 2013 inventoinnissa kohteen koillispuolella on havaittu kymmeniä poteroita ja teltanpaikkoja. Kohde on raportissa nimellä Pieni-Mantila. Häähnivaaran ja Pieni-Mantilan aluerajaukset on yhdistetty.

Vornosenvaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on talvisodan aikainen puolustusasema, jota vahvennettiin välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Alueella on taisteltu talvisodan aikana. Kohde sijaitsee Vornosenvaaran koillispuolella. Kohteen lounaispuolella, toisella puolen Kivivaarantientä on Änäkäkäinen (1000019851). Kohteen länsiosassa on kallioon louhittu majoitustunnelin ja kahden konekiväärin tuliasemien yhdistelmä. Tästä noin 60 metriä itään on kaksikerroksinen konekivääripesäke louhittuine suojasektoreineen. Tästä noin 120 metriä kaakkoon on kallioon louhittu ja hirsistä rakennettu konekivääriasema. Kohteen itä- ja eteläosassa on noin 400 metrin matkalla taisteluhautaa ampumapesäkkeineen, joka johtaa kaakosta kallioon louhittuun ja hirsistä rakennettu konekivääriaseman. Kohteen koillis- sekä kaakkoisosassa on tuliasemia sekä yhdys- ja taisteluhautaa. Vornasenvaaran pohjoisrinteessä, noin 65 metriä Kivivaarantiestä etelään on kivilouhos, joka on merkattu peruskarttaan. Alueen pohjoisosassa, aivan Kivivaarantien läheisyydessä ja sen eteläpuolella on panssarikiviestettä. Panssarikivieste jatkuu Kivivaarantien pohjoispuolella Änäkäisen (1000019851) aluerajauksella. Panssarikiviestettä on lisäksi alueen eteläosassa, maastosta selvästi tasaisemmalla alueella. Panssarikivieste on merkattu peruskarttaan.
Vornosenvaaran kohde kuuluu valtakunnallisesti arvokkaisiin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Kohde kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennuttuihin kultuuriympäristöihin (RKY).
Kohteen rajausta paikkatietokannassa on muutettu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Änäkäinen (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on talvisodan aikainen puolustusasema, jota vahvennettiin välirauhan aikana. Se on osa Salpalinjan puolustusketjua. Kohde sijaitsee Änäkäinen-nimisen järven länsirannalla olevalla harjulla, Kivivaarantien luoteispuolella.
Alueella on kenttälinnoitettuja yhdys- ja taisteluhautoja tuliasemineen sekä erillisiä kenttälinnoitettuja konekivääriasemia ja majoituskorsujen kuoppia. Harju on kokonaisuudessaan kenttälinnoitettu, erityisesti harjun itärinne. Harjun länsirinteellä on myös kenttälinnoitteita, enimmäkseen kenttälinnoitettuja korsuja. Alueen koillisosassa on suurehko hiekanottokuoppa, joka on todennäköisesti tuhonnut osan itärinteen taisteluhaudasta. Kenttälinnoitetut korsut, konekivääriasemat ja muut tuliasemat sekä syvemmät yhdys- ja taisteluhaudat erottuvat hyvin lidar-aineistossa. Kivivaarantien pohjoislaidalla on linnoitteita entisöity. Matinlammen kaakkoispuolella, tien länsilaidalla on harjun rinteessä entisöidyn, kenttälinnoitetun majoituskorsun raunio.
Alueen itäosassa sekä pohjoisosassa on kaksirivistä panssarikiviestettä ja rinneleikkausta. Alueen pohjoispäässä, Änäkäisjärven länsipohjukan kohdalla on noin 80 metrin matkalla kaksirivistä panssarikiviestettä, jota ei ole merkattu peruskarttaan. Rinneleikkaus kulkee alueen itäreunalla melkein koko harjun matkalta. Rinneleikkaus on merkattu peruskarttaan. Alueen pohjoisosassa oleva rinneleikkaus on pidempi, mitä se on peruskarttaan merkattu. Se kulkee Änäkäisen pohjoisosan kahtia jakavan kosteikon pohjoispuolella koko kosteikon matkalta. Kohteen itäpuolella olevalla kostealla suolla erottuu piikkilankaesteiden tolppia.
Kohde kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennuttuihin kulttuuriympäristöihin (RKY).

Porokylä (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee Tuupanlammen lounaispuolella, mäntymetsää kasvavalla harjulla. Kohteessa on maahan kaivettua taisteluhautaa tuliasemineen. Torjuntasuuntina ovat pohjoinen ja etelä.

Pohjoispää (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusketjua, jonka rakentaminen aloitettiin 1940. Se sijaitsee kolmessa osassa Pohjoispää-nimisen kaupunginosan ympäristössä. Kohteen eteläosa on Kuhmontien ja Jakkolantien risteyksen eteläpuolella. Kohteessa on entisöityä taisteluhautaa. Torjuntasuuntina ovat itä ja etelä. Kohteeseen opastaa liikennemerkki ja paikalla on opastaulu.
Kohteen keskiosa sijaitsee Mäntymäellä. Alueella on maahan kaivettuja ja osin kallioon louhittuja taisteluhautoja sekä tuliasemia. Torjuntasuunta on itään. Kohteen pohjoisosassa Luukkolanvaaran lounaisrinteellä on kenttälinnoitettu konekivääripesäke ja taisteluhautaa.

Vehkapuro länsi (Asuinpaikat)
Moderni; Kohde sijaitsee Niittylahden eteläpuolella, Kylmälahden tasalla, rannasta 520 m itään, laakean harjanteen laen eteläreunalla.
Paikalla on kaksi kellarikuoppa tms. Kuopat ovat nelisivuisia, kooltaan 4 x 4 m, osittain maahan kaivettuja. Niitä ympäröi n. 0,7 m korkeat maavallit. Kuoppien syvyys on noin 1,8 m pohjalta vallin reunalle. Kuopissa oviaukot lounaaseen. Kuoppien seinät ovat luonnonkivillä huolellisesti kivettyjä. Lähistöllä ei ole ollut 1850 lukua vanhempaa asutusta (ennen 1600-lukua) 1700-1800-luvun karttojen perusteella (yleiskartat, pitäjänkartta). Rakenteet ovat tuskin 1800-lukua vanhempia, vaikuttavat viime vuosisadan alkupuoliskon jäänteiltä. Puustosta päätellen kuitenkin hylätyt yli 40 v sitten.

Hopealahti pohjoinen (Asuinpaikat)
Moderni; Paikalla on vanhan tilakeskuksen jäänteet. Erilaisia kivirakenteita, kiviaitoja, ra-kennuksen perusta jossa ison uunin raunio, kivettyjä kellarikuoppia ym. Paikka nyt metsittynyt ja pusikoitunut. Metsä suhteellisen nuorta. Paikalle pohjoisesta tuleva tieura vielä juuri ja juuri erotettavissa. Ympärillä vanhaa peltoa joka nyt nuorta koivikkoa. Ilmeisesti viime vuosisadan lopulla tai keskivaiheilla autioitunut tila. 1800-l kartoilla ja 1700-l yleiskartalla paikalla ei asutusta, ei myöskään 1940 kartalla.

Honkala (1000020014) (Kivirakenteet)
Moderni; Paikalla on huolellisesti ladottu hyväkuntoinen kiviaita. Aidan pituus on 350 metriä. Osa aidasta on n. 1-1,5 m korkeaa ja 1 m leveä, liuskeisista kivistä ladottu. Lounaisosassa on 50 m matkalla aita jäänyt keskentekoiseksi - hyvin ladottu poh-ja vain n. 05-03m korkea. Luoteispäässä viimeinen 50 m aidasta on huonokun-toista. Sen itäpuolella on isoista kivistä kasattuja raunioita - selvästi konepelillä raivattuja kiviä. Aidan ikä ja funktio on epäselvä. Vaikuttaa suhteellisen nuorelta. Muita rakenteita ei havaittu.

Valkeajärvi 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Sijaitsee Valkeajärven pohjoisrannalla. Rannasta nousevan jyrkän harjurinteen alaosassa on korsulta vaikuttava maarakenne. Rinteeseen on tehty tasanne ja siihen kuoppa osin rinteeseen kaivettuna. Kuoppa ympäröi korkeat ja leveät vallit. Aukko alarinteeseen. Vaikuttaa korsulta tai muulta tilapäisasumukselta, ellei varasto. Kuopassa maaperässä ohut podsoli, ei hiiltä tai nokea.

Kalmankangas 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kyseessä on puron koskipaikka kalliokynnyksen kohdalla, jossa putouskorkeus inventointihetkellä oli noin 1,5 m. Puron leveys on noin 1,5 m, sen uomaa on kynnyksen kohdalla raivattu ja kiviä on ladottu riviin joen itäpenkalle n. 4 metrin matkalla. Myllystä ei ole muita rakenteita näkyvissä.

Siikakoski 1 (1000020107) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Siikakosken länsirannan ja virran keskellä sijaitsevan saaren välissä. Kyseessä on hyvätekoiselta vaikuttava, luonnonkivistä rakennettu pato, joka noin 30 metriä pitkä ja 0,7 m korkea sekä päältä noin kaksi metriä leveä. Padon päältä kulkee kävelysilta saareen, jossa on nuotiopaikka. Kyseessä on 1900 -luvulla rakennettu ns. uittopato, jolla on ohjattu irtouitossa tukkeja Siikakosken pääuomaan itäreunalle (Potinkara 1997, 61-62).
Kohde tullaan purkamaan kokonaan tai osittain Ruunaan koskien kalataloudellisissa kunnostuksissa vuoden 2018 aikana.

Siikakoski 2 (1000020108) (Työ- ja valmistuspaikat)
Moderni; Kohde sijaitsee Siikakosken länsirannalla. Kyseessä on osin vedenalainen ja katkeileva luonnonkivistä tehty patorakennelma. Sen pituus on noin. 35 metriä ja leveys päältä noin kaksi metriä. Pato ulottuu virran keskivaiheilla sijaitsevan matalan luodon rantaan, joten se sulkee virran länsiuoman. Kyseessä on 1900 -luvulla rakennettu ns. uittopato, jolla on ohjattu irtouitossa tukkeja Siikakosken pääuomaan itäreunalle (Potinkara 1997, 61-62).
Kohde tullaan purkamaan kokonaan tai osittain Ruunaan koskien kalataloudellisissa kunnostuksissa vuoden 2018 aikana.

Horkkakangas 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde on myös merkitty Lieksan hoitoalueen talouskarttaan vuodelta 1935 Horkkakankaan metsänvartijatilana. Kohteeseen kuuluu kuusi rakennetta. Ne sijaitsevat Horkkakangas nimisen alueen lakialueella. Päärakennuksen paikka erottuu selkeänä perustuksena, jonka keskellä on tulisijan jäännös. Päärakennuksen perustuksen koko on 6 x 12 metriä ja se on tehty luonnonkivistä. Perustuksen suunta on kaakko-luode ja se on kolmiosainen, kiveyksen leveys on noin metrin ja korkeus noin 0,7 metriä. Kaakkoispäässä on sijainnut isoin huone, kooltaan noin 6 x 6 metriä. Uuni on ollut tämän huoneen pohjoisnurkassa. Neliskanttisen uuniperustuksen koko on noin kolme x kolme metriä ja myös se on tehty
luonnonkivistä. Ison huoneen luoteispuolella on ollut kaksi suunnilleen kaksi metriä leveää huonetta peräkkäin. Oviaukko on ollut keskimmäisessä huoneessa ja auennut lounaaseen. Perustuksen päällä kasvaa koivuja ja kuusen taimia. Klaus Oinosen mukaan päärakennus on purettu 1960-luvulla ja keitetty selluksi. Päärakennuksen paikasta noin 20 metriä kaakkoon sijaitsee toinen rakennuksen perustus, kooltaan neljä x
kuusi metriä. Rakennus on kaakko-luodesuuntainen ja sen luoteispäässä on luonnonkivisen tulisijan jäännös. Perustus on harvaan aseteltua luonnonkiveä.
Päärakennuksen paikasta noin 30 metriä lounaaseen on kolmas, lounais-koillinen suuntainen, rakennuksen perustus. Kyseessä on kaksiosainen luonnonkivistä tehty yksinkertainen perustus, jonka molemmat osat ovat kooltaan noin kuusi x kuusi metriä. Kiviperustusten välissä on noin 1,2 metrin avoin tila. Lounaispäässä on ilmeisesti ollut navetta ja koillispäässä heinälato. Oletetussa navettaosassa kasvillisuus
on rehevää (mm. koiranputki ja horsma).
Noin 40 metriä päärakennuksen paikasta etelään on ilmeisen kaivokuopan jäännös. Sen halkaisija on noin metrin ja syvyys noin 0,7 metriä. Kuopassa ei ole vettä eikä havaittavia rakenteita.
Kaivokuopasta noin neljä metriä koilliseen on kaareva maavalli, jonka korkeus on noin metrin ja pituus noin neljä metriä. Rakenteen alkuperäinen käyttötarkoitus on arvoitus.
Toisesta rakennuksen perustuksesta noin 25 metriä kaakkoon on luonnonkivisen tulisijan jäännös. Se on suorakaiteen muotoinen, kooltaan noin kolme x kolme metriä ja korkeudeltaan noin metrin. Tulisijan jäännöksen ympäriltä ei pysty erottamaan perustuksia, mutta kyseessä voi olla esim. saunan tai riihen kiuas.
Mainittujen rakenteiden lisäksi alueella on yksittäisiä peltoraivausröykkiöitä, jotka sijaitsevat vanhalla, vuoden 1935 kartan mukaisella, peltoalueella tai sen reunoilla. Niitä ei inventoinnissa kartoitettu.
Kyseessä on Horkkakankaan metsänvartijatilaan liittyvät rakenteet. Tilan tarkkaa syntyaikaa ei inventoinnissa selvitetty, mutta oletettavasti se on syntynyt 1800 -luvun puolella ja tietojen mukaan päärakennus on purettu 1960 -luvulla. Tämän jälkeen paikka on metsitetty.

Ämmäkoski 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ämmäkosken niskalla. Kyseessä on kivinen uittopato, joka sijaitsee Ämmäkosken niskalla ja sulkee puolet joen kulku-uomasta yhdistämällä pienen saaren mantereeseen. Pato on alaosastaan hieman leveämpi ja kapenee ylöspäin.
Alaosan leveys on noin kolme ja yläosan noin kaksi ja puoli metriä sekä pituus noin 50 metriä. Padon korkeus alajuoksun puolella on noin 1,4 metriä. Pato on ladottu luonnonkivistä, joita on hieman lohkomalla muotoiltu.
Patorakennelma on nykyisin saareen menevän puisen kävelyreitin alla.

Patosaari 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee mantereen ja Patosaaren välissä. Kyseessä on tukin uittoon liittyvä kivipato, jonka pituus on noin 35 metriä ja leveys noin 2-3 metriä. Vedenpinnasta
patorakennelma nousee noin puoli metriä ja sen päältä kulkee reitti Patosaareen. Pato on ladottu luonnonkivistä ja on hyväkuntoinen.

Raatevaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kiihtelysvaaraan Raatevaaraan on rakennettu Salpalinjan etummaista puolustuslinjaa. Linnoitteet sisältävät mm. panssarikiviestettä, panssarikaivantoesteitä, taisteluhautaa ja pesäkkeitä.
Kohteita ei ole tarkistettu maastossa. Rajaus on suuntaa-antava.

Kinnasjärvi kanava (Puolustusvarustukset)
Moderni; Tuupovaaralla Kinnasjärven ja Eimisjärven yhdistävän kanavan varrella on kenttälinnoitteita. Yhä näkyvissä olevat linnoitteet (taisteluhautaa ja pesäkkeitä) sijaitsevat molemmin puolin kanavaa.
Kohdetta ei ole tarkistettu maastossa. Paikkatietokannan rajaus on tehty 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella ja on ainoastaan suuntaa antava.

Kovero Hömmönkangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Koveron kylän länsipuolelle rakennettiin taisteluhautaa ja pesäkkeitä. Hömmönlammen länsipuolella on n. 200 m panssarikiviestettä. Lammen pohjoispäässä on jäänteitä majoitusparakeista ja lähipuolustusasemista. Linnoitteita on myös Hömmönkankaalla.
Kohdetta ei ole inventoitu. Rajaus perustuu Lidar-korkeusmalliin. Kohteen todellisen laajuuden määrittäminen vaatii maastotarkastuksen.

Kontiolampi (1000020271) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohteella on 210 m taisteluhautaa sekä neljä erillistä ampumapesäkettä.
Taisteluhauta osittain tuhoutunut

Kiviniemi (1000020273) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kiviniemen alueella on runsaasti Salpalinjaan kuuluvia kenttälinnoitteita.
Myös Lehmolan ja Lehmosaaren välisellä alueella on linnoitteita.
Kohdetta ei ole inventoitu.

Soikkelinlahti (1000020274) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on Salpalinjaan liittyviä kenttävarustuksia.
Kohdetta ei ole inventoitu.

Voimala (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on Salpalinjaan liittyviä kenttälinnoitteita.
Kohdetta ei ole inventoitu.

Kuusoja (1000020277) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Pielisjoen varrella Jakokoskella. Kohteella on kapeaa ja
matalaa taisteluhautaa viidessä pätkässä yhteensä 360 m. Yhdyshautaa
kohteella on 20 metriä ja korsukuoppia.

Kuusojankangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Jakokosken Kuusojankankaalla sijaitsee ”komentopaikka”, jossa on
syvää ja kapeaa taisteluhautaa 89 m ja kuusi korsukuoppaa. Linnoite on
hyvin säilynyt kokonaisuus.

Kuusoja, pohjoinen (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on Salpalinjaan kuuluvia kenttävarustuksia.
Kohde on rajattu paikkatietokantaan 07/2017 laserkeilausaineiston perusteella suuntaa antavasti.

Kulho-Aittovaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kulhossa Aittovaaran kupeessa on panssarikaivantoestettä 187 m. Koko
kaivanto on hyvin säilynyt. Estekivet on siirretty Kerolantien molemmin
puolin.
Ei ole tarkastettu maastossa.

Paihola, sairaala (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on Salpalinjaan kuuluvia kenttälinnoitteita. Linnoitteita on kuvattu selvityksessä 2006 ja inventoinnisssa 2012, mutta kohdetta ei ole arkeologisesti dokumentotu kokonaisuutena kattavasti.

Päivilänvaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Päivilänvaaran laelle on louhittu kahdelle tykille tykkiasemat.
Kohteen sijaintipaikkaa on tarkennettu ja kohde on rajattu paikkatietokantaan 02/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Möhkö Lotinankoski (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on runsaasti toisen maailmansodan aikaisia kenttälinnoitteita. Kohteen linnoitteita ei ole tutkittu maastossa.
Kohteen rajaus perustuu 06/2017 laserkeilausaineistossa erottuneisiin ilmiöihin, jotka ovat todennäköisesti linnoitteita. Kohteen rajaus on suuntaa antava.

Saario (Puolustusvarustukset)
Moderni; Saarion alueella on Salpalinjan kuuluvia linnoitteita. Hietamäen alueelle on 28.2.2019 tehty aluerajaus lidar-aineiston perusteella.

Pekkula (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on karttatietojen perusteella Salpalinjan linnoitteita.

Kattilakoski 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on karttatietojen perusteella Salpalinjan kenttälinnoitteita.

Issojärvi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on Salpalinjaan kuuluvia kenttälinnoitteita.

Pohjalampi-Kaunisniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on vanhan sotilaskartan perusteella toisen maailmansodan aikaisia kenttälinnoitteita.
Kohteen rajaus perustuu 06/2017 laserkeilausaineistossa erottuneisiin ilmiöihin, jotka ovat todennäköisesti linnoitteita. Kohteen rajaus on suuntaa antava.

Patrikka (Puolustusvarustukset)
Moderni; Patrikan kylän alueella on vanhojen sotilaskarttojen perusteella toisen maailmansodan aikaisia kenttälinnoitteita.
Kohteen rajaus perustuu 06/2017 laserkeilausaineistossa erottuneisiin ilmiöihin, jotka ovat todennäköisesti linnoitteita. Kohteen rajaus on suuntaa antava.

Mellitsän metsätie (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Metsäautotien eteläpuolella, pieni korkeampi metsä saareke, jonka itäreunalla kohouma. Pääasiassa kohouman länsilaidalla, rinteen laskussa on viisi röykkiötä. Röykkiöt ovat pitkänomaisia, pohjoisin on suuren maakiven päälle koottu.
Maannoksessa turpeen alla tumma noin 10 cm:n paksuinen kaskikerros. Alueella kasvaa kuusimetsää; saarekkeen itäpuolella on tehty metsänhakkuuta.

Kontiolampi (1000020575) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kontiolammen eteläpuolella in suosta nousevaan rinteeseen kaivettu noin 200 metriä säännöllisen taitteista taistelukaivantoa. Kaivanto on osittain tuhoutunut metsäkoneen jäljiltä.

Valamantie (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla sijaitsee Salpalinjaan kuuluva Koivujoen viivytysasema, joka on yksi Valamantien suunnan puolustusasemista. Tien molemmin puolin on ampumapesäkkeet ja niihin johtavat juoksu/ryömimishaudat. Aseman linnoittaminen jäi kesken jatkosodan alkaessa.
Kohde on rajattu paikkatietokantaan 06/2017 raporttitietojen ja laserkeilausaineiston perusteella.

Aittokoski (1000020613) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee hiekkakankaalla Jongunjoen varressa, Aittokosken länsipuolella. Paikalla on puolustusvarustus (etuasema). Jokirannassa kiemusrtelee taistelukaivantoa ja ampumapesäkkeitä noin 520 metrin matkalla. Lisäksi Valamantien pohjoispuoleiset kumpareet on linnoitettu tukiasemiksi.
Kohde on rajattu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Haukilampi (1000020614) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla sijaitsee Haukilammen puolustusasema (vastaanottoasema), joka on yksi Valamantien suunnan puolustusasemista. Aseman linnoittaminen jäi kesken jatkosodan sytyttyä.
Moreenikumpareella Haukilammen koillispuolella on noin 180 metriä juoksuhautaa ja kaksi romahtanutta korsua.
Kohde on rajattu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Sarvijoki (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Lieksa-Kuhmo -tien länsipuolella, Sarvijoen eteläpuolella. Kumpareen laella on noin 150 metrin matkalla kolmessa pätkässä taistelukaivantoa ja kolme ampumapesäkettä. Rakenteet kuuluvat mahdollisesti Talvisodan aikaisiin varustuksiin.

Koivujoki (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla sijaitsee Koivujoen viivytysasema, joka on yksi Kuhmo-Lieksa -tien puolustusasemista. Varustukset on kaivettu jokeen laskevan hiekkaharjanteen päälle. Tien molemmin puolin on lyhyitä länsi-itä -suuntaisia taistelukaivantoja ja ampumapesäkkeitä noin 410 metrin matkalla.
Juoksuhauta on noin metrin leveää ja saman verran syvää. Pesäkkeiden koko vaihtelee. Osassa on havaittavissa jäänteitä hirsirakenteista. Tien länsipuolella varustus on yhtenäisempi. Alueen länsipäässä on kaksi ampumapesäkettä ja niiden välissä noin 25 metriä juoksuhautaa. Näiden itäpuolella on 55 metrin jakso juoksuhautaa, joka päättyy idässä hiekkakuoppaan. Tien itäpuolella on kolme vaatimattomampaa ampumapesäkettä. Näistä noin 70 metriä kaakkoon on yksittäinen ampumapesäke ja noin kolme metriä juoksuhautaa. Tästä noin 60 metriä kaakkoon on ampumapesäke ja koillinen-luodesuuntainen 30 metriä pitkä jakso juoksuhautaa.
Kohde on rajattu 06/2017 laserkeilausaineistossa erottuneiden ilmiöiden perusteella. Rajaus on suuntaa antava.

Leppävirta etelä (Puolustusvarustukset)
Moderni; Huonokuntoista Salpalinjaan kuuluvaa taistelukaivantoa.

Lähtelä (1000020272) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Uuron Lähtelän alueella (itään kohteesta 18 Uuro) on taisteluhautaa
yhteensä 260 m ja erillisiä pesäkkeitä. Inventoinnissa 2012 kaivantoa on paikannettu maantien pohjoispuolelta. Kohdetta ei ole inventoitu kattavasti.
Kohde on rajattu paikkatietokantaan 07/2017 laserkeilausaineiston perusteella sekä 29.10.2018.

Kuuselanlahti (Puolustusvarustukset)
Moderni; Inventoinnin 2012 mukaan alueella on taisteluhautaa kaikkiaan n. 670 m matkalla rantasuon pohjoisreunalla. Kuuluvat Salpalinjan varustuksiin. Rajattu Lidarin perusteella 2017. Kohteeseen luotu uusi osa koilliseen lidarin perusteella 4.1.2019.

Matilanmäki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Paikka sijaitsee Juuan kirkosta 16,8 km luoteeseen, Ylä-Ruokonen järven luoteispään
pohjoispuolella, rannasta n. 20 m pohjoiseen metsäteiden risteyksen lounaispuolella.
Alueella on sijainnut Mattilanmäen talo tai torppa. Paikalle on merkitty nimeämätön
talotontti Juuan pitäjänkartalla. Talon tarkkaa hylkäämis- ja perustamisajankohtaa ei selvitetty. Historiallisten karttojen perusteella talo on perustettu 1800 luvun alussa tai puolessa välissä ja hylätty 1950-1970 -lukujen välillä. Tien eteläpuolella metsässä on vallimainen, 25 m pitkä raivauskivikko N 7022674/E 598489 (keskipiste) sekä siinä lähellä useita pitkänomaisia pienempiä raivauskivikoita. N 7022642 E 598425 kohdassa on röykkiö, joka voi olla myös kiukaan jäännös. Metsän laadusta ja kasvillisuudesta päätellen alue on metsittynyt ehkä 1960-1970 luvuilla.

Hautaniemi 2 (1000018657) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Muokonjärven itärannalla Ruhkarannan koillispuolella olevan Hautaniemen luoteiskärjen kaakkoispuolella, rannasta noin 40 m etelään, kodan itäpuolella. Paikalla on soraiseen hiekkamaahan kaivetun taisteluhaudan jäännös, joka on melko huonokuntoinen. Kaivannon pituus on n. 47 m.
Lisäksi Hautaniemen ja Kätönniemen välillä on taisteluhautojen välisellä alueella useita yksittäisiä poteroita.

Lindberginniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puhoslahden länsirannalla, Pesälahden länsi ja pohjoispuolella, niemen kärjessä on pesäke, jonka ampumasuunta on itä-kaakkoon. Pesäkkeestä lähtee taiteluhauta luoteeseen. Pesäke ja hauta ovat huonokuntoisia kaivantoja. Niemen kärjen alueelta 130 m lounaaseen, matalalla mäentöyräällä on n. 20 m pi-tuinen taisteluhautakaivanto, joka myös melko huonokuntoinen. Taisteluhaudan 16 itäpuolella on rakennuksen perusta. Kartoilla v. 1848,1949 ja 1975 ei paikalla ole rakennusta. Se ei kuitenkaan ole 1800-lukua vanhempi joten kyse lienee 1900-luvun lopun tai alun huvilasta tms.

Vänskänsalmi länsi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee rantatöyräällä, sekametsässä. Paikalla on pohjakaavaltaan nelikulmainen kuoppa, jonka sivujen pituus on 3 m ja syvyys 2 m. Rannanpuoleisella osalla ja molemmilla sivuilla on reunavalli, joka muodostuu osin kivistä. Kuopasta lähtee sisämaan suuntaan mutkitteleva juoksuhauta, jonka säilynyt leveys on 1-2 m ja syvyys 1 m.

Laakianlahti (1000023828) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee niemekkeessä, sekametsässä. Paikalla on pohjakaavaltaan nelikulmainen kuoppa - pesäke, jonka sivujen pituus on 3 m ja syvyys 1,5 m. Rannanpuoleisella osalla ja molemmilla sivuilla on reunavalli. Kuopasta lähtee sisämaan suuntaan mutkitteleva juoksuhauta, jonka säilynyt leveys on 1-2 m ja syvyys 1 m.

Hämeenniemi (1000023861) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Oravisalon Hämeenniemessä ja Pässiniemessä on Salpalinjaan liittyviä kivisiä panssariesteitä ja muita varustuksia. Ne eivät ole vielä muinaisjäännösrekisterissä. Alueen halki kulkee opastauluin varustettu reitti, Salpapolku. Opastauluissa olevien merkintöjen perusteella reitti on rakennettu Leader-hankkeena. Ilmeisesti samassa yhteydessä Hämeenniemessä olevat Salpalinjan varustukset on kunnostettu matkailukäyttöä varten. Alueella on useita kymmeniä metrejä juoksuhautaa, pesäkkeitä ja kunnostettu korsu. Lisäksi hautaan on rakennettu laavu ja nuotiopaikka matkailijoille. Pohjoisempana, Pitkäahon talon kohdalla rannalla, on yksi uusi rakennuspaikka Salpapolun varrella (N 633309 E 6916084). Sen kohdalla ei ole Salpalinjan varustuksia. Panssariesteitä näytti olevan metsässä noin sata metriä rakennuspaikalta länteen. Muuallakin Pässiniemessä Salpapolun varrella ja opastaulujen mukaan Hakoniemeen asti pohjoisessa on ilmeisesti panssariesteitä ja muita varustuksia.

Lehmonniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Varpasalon Lehmonniemen pohjoispuolelta löytyi inventoinnissa Salpalinjaan liittyvä konekivääri- tai tykkipesäke.

Aseman kivikukko (Puolustusvarustukset)
Moderni; Nurmeksen vara-asema eli kivikukko.

Suolakangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kyläpolun varressa tuntematon autio, joka on pienen mökin asutuspohja. Paikalta löytyy kiuas ja multiaiset ja näyttäisi siltä, että vieressä olisi ollut peltoakin. Se lienee 1800-luvun alkupuolen mäkitupia, joita Mujejärvelle perustettiin runsaasti ja joiden olinpaikkaa ei ole saatu selville kuin vain osaksi.
Vuoden 2011 inventoinnissa todettiin, että maasto on kuusivaltaista moreenirinnettä. Alueella on myös vanhoja mäntyjä. Rakenteen vieressä on myös noin 70-vuotias koivu. Kohde koostuu noin 9m x 7,5m kokoisen kivijalattoman rakennuksen alimmasta hirsikerrasta ja lattian pitkälle maatuneista jäänteistä. Rakenteen koillisnurkassa on luonnonkivinen uuni, mitoiltaan noin 2m x 1,5m x 0,7m. Uuni on suorakulmainen, osittain romahtanut mutta ladontaa on osittain vielä näkyvillä. Uunikiveystä on kaiveltu. Kivien välissä on näkyvillä hiiltä. Luultavasti kyseessä on metsätyökämpän jäännös 1900-luvun alusta. Kokonsa, muotonsa ja ympäristönsä perusteella kyseessä ei luultavasti ole torppa tai muu vakinainen asuinpaikka vaan vanha metsätyökämppä.

Kuikka (1000024640) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Maaperä on moreenia, metsä noin 40-vuotiasta männikköä. Kohteen ympäristössä on runsaammin koivuja. Rakenteita on hankala havaita maastosta ja ympäröivä metsä on äestetty mutta itse pihapiiri on jätetty ehjäksi.
Kohde sisältää päärakennuksen pohjan, kaksi kuoppaa ja kaivon. Päärakennuksen jäännös on mitoiltaan noin 4m x 4,5m ja sen pohjoiskulmassa on 1,5m x 1,5m x 0,5m liesi. Rakennuksesta on jäljellä matala maavallimainen perusta jonka pohja on kaivettu ympäristöä syvemmäksi. Rakenteen pohjoispuolella on kaksi kuoppaa. Ensimmäinen on mitoiltaan noin 0,5m x 0,5m x 0,5m ja siihen liittyy 0,5x0,5x0,2 matala oja. Toinen kuoppa on mitoiltaan noin 1m x 0,5m x 0,5m. Pihassa on myös ilmeisesti kaivokuoppa, mitoiltaan noin 2m x 2m oleva neliönmuotoinen pohjavesitäytteinen kuoppa jonka pohjalla on havaittavissa muutamia hirsiä.

Aittolahti 2 (1000024656) (Työ- ja valmistuspaikat)
Kohde sijaitsee Aittolahden kämpän pihan länsipuolella. Maaperä on hiekkaa, metsä vanhaa mäntymetsää.
Kohde käsittää yhden sudenkuopan, mitoiltaan noin 5,5m x 3,7m. Kuoppa on suorakulmainen ja noin 0,7m syvä. Kuoppaa on käytetty kymmeniä vuosia tunkiona ja se onkin lähes täyttynyt lehdistä, oksista ja muista pihalta haravoiduista jätteestä. Kohde löytyi inventoinnissa vuonna 2011 paikallisen Metsähallituksen työntekijän haastattelun perusteella, jolle kohteesta oli kertonut viereisessä Sarvivaarassa asuva Arttu Kettunen
(s. 1926). Aittolahden kämppä on rakennettu vuonna 1928. Tätä aikaisemmin paikalla on ollut laavu. Oletettavasti kämppä piha-alueineen on sudenkuoppaa nuorempi, joten kyseessä on vähintään noin 100 vuotta vanha sudenkuoppa.

Kotajoki Vääräkoski (Teollisuuskohteet)
Tuntematon ajoitus; Kohde sijaitsee Kotajoen Vääräkosken pohjoisrannalla.
Kyseessä on ilmeisesti uittoon liittyvä rakennelma. Paikalla on kivirakenteita, jotka muodostavat patorakennelman.

Kuikanpuro (Kivirakenteet)
Moderni; Sulkulammen eteläpuolella, Kuikanpuron varresta löydettiin kivipyykki. Pyykki on kivistä ladottu, muodoltaan pyöreä, noin 1 m halkaisijalta ja 1 m korkea. Keskellä pyykkiä on pystykivi. Rajapyykki liittyy todennäköisesti samaan vanhaan taloon kuin tieverkosto. Paikalisten kanssa oli puhetta tästä talosta mutta sen sijainti ei ollut tiedossa. Kohdalla ei nyt ole kiinteistörajaa. Rajapyykki sijaitsee kuusimetsässä noin 50 m metsätieltä itään ja noin 5 m purosta etelään.

Hirvilahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Sauvonjärven länsiranta, Nukkiniemen itäosa. Alueella kasvaa mäntymetsä. Aluskasvillisuutena alueella on sammalta ja puolukkaa. Lähellä vesirajaa kasvaa myös lehtipuita. Alueella on rannan suuntaisesti kolme hiilimiilua.

Hirviniemi 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pankajärven Hirviniemen itäpään eteläranta. Hiekkapohjainen mäntymetsä jossa aluskasvillisuutena sammalta, variksenmarjaa, mustikkaa, puolukka ja hieman jäkälää. Kohteessa on halkaisijaltaan noin 11 metrin kokoinen pyöreä hiilimiilu, joka on noin 0.4 metriä ympäröivää maata korkeampi. Miilun ympärillä on 7 kuoppaa. Miilun eteläpuolitse kulkeva polku on kuluttanut miilun reunaa.

Kivikoro (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Mukajoen itäranta, joka on mäntykangasta. Aluskasvillisuutena sammalia ja puolukkaa. Rantapenkka on noin 1.5 metriä vedenpintaa korkeammalla. Kohteessa on halkaisijaltaan noin 11 metrin kokoinen hiilimiilu, jota kiertää noin 0.5 metriä leveä, matala oja. Miilun keskiosa noin 0.2 metriä ympäröivää maanpintaa korkeammalla. Miilun ja joen välistä menee metsäkoneen ajoura, joka ei kuitenkaan aivan osu miiluun. Miilusta joitain metrejä länteen on joen rannassa kohtisuorasti jokea kohti noin seitsemän metriä pitkä ojamainen painauma.

Kontiosärkkä (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Luode-kaakko -suuntainen, kosteikkojen ympäröimä hiekkaharju, jonka harjalla kulkee tie. Harjulla kasvaa mäntyjä, koivuja ja kuusia, aluskasvillisuutena sammalia, mustikkaa ja heiniä. Kohteessa on kolme hiilimiilua.

Heinäjoen motti (Hautapaikat)
Historiallinen; Heinäkankaan ja Näätäkankaan välinen, luode-kaakko-suuntainen hiekkakangasalue. Lieksa-Kuhmo -tien kulkee alueen halki. Heinälammesta laskeva Heinäoja kulkee tien ali lännestä itään. Alueen itä- ja länsipuolilla on ojitetut kosteikot. Alueella kasvaa mäntymetsää, jossa on aluskasvillisuutena sammalia, mustikkaa, puolukkaa ja heinää. Alueen pohjoisosa on äestettyä hakkuuaukeaa.
Alueelle on motitettu arviolta noin 200 venäläissotilasta, joista osa pääsi karkuun ja loput menehtyivät taistelussa. Vainajat on haudattu alueelle.
Heinäjoen eteläpuolella, tien länsipuolella koordinaattipisteessä X=3644472, Y=7056860 on halkaisijaltaan noin kymmenmetrinen, viisi metriä syvä, jyrkkäreunainen kuoppa. Matti Honkasen tiedonannon mukaan tälle alueelle olisi haudattu venäläissotilaiden hevosia. Kuoppa ei kuitenkaan jyrkkäreunaisuutensa vuoksi vaikuta sodanaikaiselta. Honkasen tiedonannon mukaan vainajat olisi haudattu joen pohjoispuolelle, tien länsipuolelle. Honkasen mukaan alueella on aiemmin näkynyt hautapaikalla kuoppa. Ainoa kuoppa, joka tarkastuskäynnillä havaittiin, sijaitsee lähellä tietä koordinaattipisteessä X=364442, Y=7056949. Kuoppa on noin 10 x 7 metrin kokoinen, 7 metriä syvä ja jyrkkäreunainen. Honkasen tiedon mukaan paikalla on sodan jälkeen kaiveltu ainakin kahteen kertaan, joka voi selittää kuopan jyrkkyyttä, mikäli vainajia on haudattu tälle kohtaa. Molemmat kuopat vaikuttavat ulkoisesti maanottokuopilta. Useissa lähteissa hautapaikaksi mainitaan tien itäpuolella sijaitsevan muistomerkin ympäristö.

Heinäjoki 2 (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Muistomerkki on merkitty peruskartalle. Kuhmo-Lieksa -tie kulkee alueen halki. Tien reunoilla kasvaa havupuuvaltaista sekametsää, aluskasvillisuutena puolukkaa, mustikkaa, sammalta. Kohteessa tien itäpuolella on noin 2 metriä korkeaan 0.6 metriä leveään luonnonkiveen kiinnitetty metallilaatta tien puolella. Laatassa teksti "TÄSSÄ LYÖTIIN VIHOLLIS PATALJOONA 20.12.1939"

Heinäjoki 3 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Lieksa-Kuhmo -tien länsipuoli, Heinäjoen eteläpuoli. Alue laskee kohti lounaispuolella olevaa kosteikkoa. Alueella kasvaa mäntyjä, katajaa, muutamia koivuja ja kuusia. Aluskasvillisuus sammalta, variksenmarjaa, kanervaa, mustikkaa ja puolukkaa.
Alueella on kahdeksan poteroa noin 35 metriä pitkällä, 25 metriä leveällä alueella. Poterot ovat noin 1.3 x 0.7 metrin kokoisia ja 0.4 metriä syviä, koillis-lounas -suuntaisia. Eteläisimpänä sijaitseva potero 8 on muita suurempi, noin 1.3 x 1.3 metrin kokoinen ja se on mahdollisesti ampumapesäke.

Huotarinpuro (Puolustusvarustukset)
Moderni; Hakkuuaukean eteläreuna. Alueella kasvaa mäntyjä, aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää ja puolukkaa. Kohteessa on 10 metriä pitkä, 2.5 metriä leveä ampumapesäke. Sisäänkäynti länsilounaasta, ampumasuunta kohti itää.

Hymmä (Puolustusvarustukset)
Moderni; Hymmä ja Ylisenjärvi -nimisten järvien välisen kosteikkokannaksen länsireuna. Kannaksen läpi kulkee hiekkatie. Alueella kasvaa mäntymetsää, jossa aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää, puolukkaa ja kanervaa. Kohteessa on noin 0.7 metriä leveä ja 0.4 metriä syvä ryömintähauta, jossa on ampumapesäkkeitä koillisen, eli järvien välisen kannaksen puolella. Ampumapesäkkeitä on lähellä haudan pohjoispäätyä 11 kpl ja pohjois-etelä -suuntaisen yhdyshaudan puolivälissä 10 kpl. Metsäkone on osunut haudan pohjoispäätyyn. Haudan pohjoisosaan on kasattu metalliromua.

Jukolan motti (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohteessa on Jatkosodan aikainen koulutuskeskus ja kulunvalvontapaikka. Nimensä alue on saanut seitsemästä alueella sijainneesta majoitusparakista.
Rukajärven suunnan huolto Jatkosodan aikaan kulki alueen läpi kulkevan Rukajärven tien (Kivivaaran tie) läpi. Rintamalta palaavat sotilaat toivat aseensa partisaanivaaran vuoksi Jukolan mottiin saakka. Jukolan motista ei tiettävästi ole sodanajalta yhtäkään valokuvaa. Alueella on Rukajärven suunnan historiayhdistys ry.:n pystyttämä opastaulu, jossa on veteraanin muistikuvaan pohjautuva piirroskartta alueesta. Sotien päätyttyä alueen rakennukset on purettu ja materiaali huutokaupattu 2.10.1945 alkaen.
Alueella on rakennuksista jäljellä kivijalkoja ja maakuoppia. Rakennusten lähellä on myös tavaraa, joka auttoi rakennusten käyttötarkoituksen arvioinnissa. Täisauna on piirroskarttaan merkitty pohjoispuolelle, eteläpuolella Raja-valkealammen rannassa dokumentoitiin useita saunaksi tulkittuja maakuoppia. Todennäköisesti rintamalta palaavilla ja koulutettavilla /rintamalle menevillä on täiden yms vuoksi ollut omat, erilliset sauna-alueensa. Esko Kuitusen mukaan tien pohjoispuolisella alueella on vielä 1960-luvulla ollut nähtävissä teiden varsille aseteltuja kivirivejä.

Junginniemi 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Naarajoen pohjoisranta. Junginniemessä sijaitseva hiekkaharjanne, jonka reunalla on noin 20 x 30 m kokoinen hiekanottokuoppa. Hiekanottokuopan lounaisreunassa on 3.5 x 6 metrin kokoinen, 1.5 metriä syvä kuoppa, jonka hirsisrakenteinen oviaukko on kohti luodetta. Kuopan seinät ovat olleet puurakenteella tuetut. Kuopan pohjalla on piikkilankaa sekä tölkkejä ja muuta roskaa.

Kalaton 1 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puuruunjärven lansiranta. Alue on hiekkapohjaista mäntymetsää, jossa aluskasvillisuutena sammalota, puolukkaa ja mustikkaa. Kohteessa on koillis-lounas-suuntainen yhdyshauta, joka koillispäässään haarautuu ampumapesäkkeiksi.
Kohde on rajattu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella.

Kalaton 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puuruunjärven länsiranta, jossa on hiekkapohjaista mäntymetsää. Alue on osittain hakkuuaukeaa. Kohteessa on rantaviivan suuntaisesti kuusi poteron jäännöstä noin 30 metrin matkalla. Kaakkoisreunassa on halkaisijaltaan noin 5 metrin kokoinen, 3 metriä syvä ampumapesäke, jonka luoteispuolella poterot ovat. Suuri kuoppa on todennäköisesti konekivääripesäke.

Kalaton 3 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puuruunjärven länsiranta, pienen niemen kärki. Alueella on hiekkapohjaista mäntymetsää, kauempana rannasta alueella on tehty hakkuita. Aluskasvillisuutena sammalta ja puolukkaa.
Kohteen eteläosassa on ampumapesäke, jonka pohjoispuolella on potero. Poteroita on kaikkiaan neljä noin 30 metrin matkalla.

Kellolahti 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puuruunjärven Kellolahden eteläranta. Aluen on hiekkapohjainen ja äestetty hakkuuaukea. Hakkuuaukean reunoilla kasvaa mäntyjä.
Äestyksen ja metsäkoneen osittain tuhoama yhdyshauta, jossa ampumasuunnat ovat kohti koillista. Kaakkoispäässä on pieneen mäkeen rakennettu mahdollinen kk-pesäke, jonka kohdalta lähtee yhdyshauta takalinjaan kohti lounasta.

Kellolahti 3 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on kannaksen poikki linjassa useita poteroita ja yhdyshautoja, joissa ampumapesäkkeitä. Ampumasuunta on kohti koillista.

Maijalanlampi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kuiva mäntymetsä, jossa aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää, puolukkaa, variksenmarjaa. Kohteessa on tien koillispuolella tien suuntaisesti rivissä neljä tykkiasemaa.

Mäntyvaara (1000026064) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kivivaarantien pohjoispuoli, Mäntyvaaran eteläisin osa. Alueella kasvaa mäntymetsää, jossa aluskasvillisuutena sammalta, mustikkaa, puolukkaa. Alueen pohjoisosassa on hakkuuaukeaa.
Mäntyvaaran eteläpään etelää ja länttä kohti laskevilla rinteillä on useita teltanpaikoiksi tulkittuja, rinteeseen pengerrettyjä tasanteita, rakennusten jäännöksiä, sekä korsuiksi tulkittuja maakuoppia, kaivoja ja kivilatomus. Alueella on myös Metsähallituksen vanhoja leimapuita.

Myllylammenpuro 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Myllylammen ja Puuruunjärven välisen puron etelärannalla olevan rinteen ylätasanne. Alueella on taimikkoa. Alueella on rinteen reunalla 23 noin 1.5 metriä kokoista ja 0.6 metrin syvyistä poteroksi tulkittua kuoppaa. Lisäksi alueella on kolme poteroa tien lounaispuolella tien suuntaisesti, sekä yksittäinen potero tien koillispuolella.
Kuopat ovat tihein, 2-5 m, välein n. 50 metrin matkalla. Kohdassa p= 7051251, i= 3652540 on palaneita kiviä, jotka saattaisivat viitata paikalla olevan mahdollisesti myös kivikautisen asuinpaikan.

Pieni Varisvaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kivivaaran tien eteläpuoli, Häähnijoen itäranta. Kuiva kangasmetsä, jossa kasvaa mäntyjä, aluskasvillisuutena jäkälää, variksenmarjaa ja kanervaa. Alueella on kolme luode-kaakko-suuntaista tykki- tai kranaatinheitinasemaa. Jäännökset on numeroitu luoteesta kaakkoon.

Pitkälahti 2 (1000026068) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Nurmijärven Pitkälahden itäranta, jossa kasvaa mäntymetsää, jossa aluskasvillisuutena sammalta, juolukkaa ja puolukkaa. Kohteessa on nelirivinen panssarieste, jonka puolivälissä on neljä metriä leveä aukko. Esteen länsipäädyssä yhteen kiveen on jäänyt kivien louhimisessa käytetty kiila. Pitkäniemen länsirannalla panssariesteen luoteispäädyn kohdalta alkaa jyrkkä maaleikkaus, joka jatkuu noin 700 metriä niemen kärjessä olevan omakotitalon pihassa olevaan panssariesteeseen saakka.

Pitkälahti 1 (1000026069) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Nurmijärven ja Puuruunjärven välinen alue, jossa kasvaa mäntymetsää, jossa aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää ja puolukkaa. Kohteessa on noin 160 metrin matkalla luode-kaaakko-suuntaisesti kahdeksan metrin leveydellä kaksi kiviriviä, joissa kivet ovat kasassa lappeellaan. Kivet on louhittu pitkänomaisiksi. Kivirivien läpi menee tie, jonka kohdalta kivet on kasattu pientareille. Pohjoispäässä lähellä järven rantaa rivit kapenevat yhdeksi.

Pitkäniemi 3 (1000026070) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puuruunjärveen pistävä Pitkäniemi. Alue on äestettyä hakkuuaukeaa. Kohteessa on osittain äestyksen ja metsäkoneen tuhoama yhdyshauta, jossa rannan lähellä ampumapesäke. Ampumapesäkkeen vieressä yksittäinen potero.
Kohde on rajattu 06/2017 laserkeilausaineiston perusteella. Rajaus on suuntaa antava.

Pitkäniemi 4 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puuruunjärveen pistävä Pitkäniemi, joka on hiekkapohjaista mäntymetsää rantojen läheisyydestä, tasaiselta lakialueeltaan äestettyä hakkuuaukeaa. Aluskasvillisuutena sammalta, puolukkaa, mustikkaa, variksenmarjaa ja kanervaa. Alueella on kolme ampumapesäkettä sekä potero. Ampumasuunnat ovat järvelle kohti luodetta ja koillista.

Rajala 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Puuruunjärven pohjoisranta. Hiekkapohjainen mäntymetsää kasvava kangas. Aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää ja puolukkaa.
Alueella on rantaan menevän hiekkatien länsipuolella poikittain tielinjaan nähden kahdessa rivissä kymmenen teltanpaikaksi tulkittua tasapohjaistamatalan vallin ympäröimää maakuoppaa. Kuopat ovat halkaisijaltaan 7.5 metriä, vallin leveys on noin 1.5 metriä, vallin korkeus sisäpuolelta mitaten 0.3 metriä. Kuoppien lattia-ala on noin 0.2 metriä ympäröivää maanpintaa alempana. Pohjoisemman rivin suuaukot ovat kohti etelälounasta, eteläisemmän rivin suuaukot kohti pohjoistakoillista. Kuopparivien eteläpuolella on neljä halkaisijaltaan noin metrin kokoista, 0.3 metriä syvää kuoppaa, jotka ovat todennäköisesti huussinpohjia.

Rajala 3 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Puuruunjärven itäranta. Mäntymetsää kasvava hiekkakangas, jossa aluskasvilllisuutena sammalta, puolukkaa, jäkälää ja kanervaa. Alueella on rantaviivan suuntaisesti kahdessa rivissä yhteensä kahdeksan tasapohjaista maakuoppaa, joiden ympärillä on maavallit. Pohjoisemman rivin jäännöksissä on kulkuaukko kohti etelää, eteläpuolisissa kohti pohjoista. Jäännökset ovat ilmeisesti sodanaikaisia teltanpohjia. Vallien päältä mitaten teltanpohjat ovat halkaisijaltaan 7 metriä, tasaisen alan halkaisijan ollessa 6 metriä. Vallit ovat 1.5 metriä leveät ja ulkopuolisesta maanpinnasta mitaten 0.3 metriä korkeat. Lattia-alat ovat noin 0.5 metriä ympäröivää maanpintaa alempana.

Raja-Valkea (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kivivaaran tien eteläpuoli, luode-kaakko-suuntainen mäntymetsää kasvava hiekkaharju. Mäntyjen seassa kasvaa koivuja, aluskasvillisuutena sammalta, jäkälää, puolukkaa ja kanervaa. Harjun lounaisreunalla harjun suuntaisesti vieri vieressä on seitsemän kaivantoa, joiden sisäänkäynnit ovat lounaaseen, tien puolelle.

Sijaissalmi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puuruunjärveen pistävän Pitkäniemen tyvi, Sijaissalmen länsiranta. Alueella on hiekkapohjainen mäntymetsä. Alueella on poteroita, juoksuhautaa, ampumapesäkkeitä sekä mahdollinen majoituskorsu.

Änäkäinen Hiilimiilukangas 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kivivaaran tien ja tien pohjoispuolisen suon väliin jäävä kuiva maaläntti.
Alueen itäpäässä koordinaattipisteessä X=3654543 Y=7055894 on halkaisijaltaan 1.5 metrin kokoinen, noin metrin syvyinen potero.
Alueen länsipäässä on kaksi ampumapesäkettä, joista pohjoisempi on koordinaattipisteessä 3654573, 7055903. Pesäke on halkaisijaltaan 3.5 metriä ja syvyydeltään 1.5 metriä. Pesäkkeeseen on käynti lounaan puolelta. Eteläisempi pesäke sijaitsee koordinaattipisteessä 3654580, 7055899 ja on kooltaan pohjoisempaa pesäkettä vastaava.
Alueesta noin 150 metriä pohjois-luoteeseen on suon keskellä pieni kuiva nyppylä, jonka laelle on ladottu kiviä.

Änäkäinen Hiilimiilukangas 1 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kivivaarantien pohjoispuolella Änäkäinen-järven itäpuolella oleva metsäkumpare. Kumpareen kaakkoispuolelta menee Kivivaaran tie, muuten kumpare on suon ympäröimä.
Kumpareen pohjois-ja luoteispuolilla on useita kymmeniä poteroiksi tulkittuja kuoppia, joiden ampumasuunnat ovat kohti pohjoista ja luodetta. Kaivannot ovat kooltaan ja muodoltaan vaihtelevia ja vaikuttavat pikaisesti kaivetuilta. Sijainnin perusteella on mahdollista, että kyseessä on venäläisten kaivamat asemat.

Änäkäinen kenttälinnoite 1 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kivivaarantien pohjoispuoli, Änäkäinen-järven ja sen kakkoispuolella olevan suon välinen kuivan maan alue järven rannassa. Alueekka kasvaa mäntymetsää. Alueella on useita poteroita sekä yhdyshautoja, joiden idänpuoleisissa päissä on ampumapesäkkeitä. Lisäksi alueella on kaksi teltanpohjaksi tulkittua kuoppaa. Poterot ja ampumapesäkkeet on numeroitu juoksevasti yhteisellä numeroinnilla pohjoisesta etelään.

Änäkäinen Markunlampi 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kivivaaran tiestä kohti Mäntyvaaraa erkanevan hiekkatien itäpuoli. Änäkäisen länsipuolisen suoalueeseen rajautuva hiekkakangas. Alueella kasvaa loivasti kumpuilevaa mäntymetsää, jossa aluskasvillisuutena sammalia, jäkälää ja kanervaa, puolukkaa ja paikoitellen mustikkaa.
Alueella on kahtena pesäkkeenä sotahistoriallisia kohteita.
Pohjoisemmassa pesäkkeessä on kuivan kankaan pohjoireunalla viisi poteroa, joiden ampumasuunnat ovat pohjoiskoilliseen. Poterorivistön takana on kaksi hieman laajempaa kuoppaa, joiden tarkoitus ei selvinnyt, nämäkin kuopat ovat kuitenkin todennäköisesti jonkunlaisia ampumapesäkkeitä.
Eteläisemmällä alueella on yksittäisten poteroiden lisäksi yhdyshautamaisia kaivantoja, joista osa ilmeisesti kulkee maan alla. Alueella on myös joitain Metsähallituksen vanhoja leimapuita.

Änäkäinen Markunlampi 1 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Änäkäisen länsipuolella suon keskellä oleva metsäsaareke, jossa kasvaa mäntyjä, sammalta, puolukkaa, variksenmarjaa. Ampumapesäkkeitä ja yhdyshautaa.

Änäkäinen Saarijärvi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Saarijärven pohjoispäädyn eteläpuoli, järven länsipuolella kulkeva hiekkaharju. Mäntymetsää, jossa aluskasvillisuutena, sammalta, jäkälää ja puolukkaa. Harjun lounaispuolella on kosteikko, jossa virtaa oja. Harjun laella kulkee Karhunpolku-reitti. Neljä ampumapesäkettä.

Änäkäinen Syväjärvi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Syväjärven ja Välilammen välinen niemi, jonka pohjoispuolella kulkee hiekkaharju, jonka takana Saarijärvi -Alue on hiekkapohjaista. Alueelle pääsee kulkemaan suo-ojan ylittävää siltaa pitkin. Niemekkeen lakialueelle on kaivettu laen kiertävä yhdyshauta, jonka ulkopuolelle on kaivettu ampumapesäkkeitä. Pesäkkeiden seinämissä on puurakenteita.

Änäkäinen Välilampi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Saarijärven ja Välilammen välinen luode-kaakko-suuntainen hiekkaharjanne, jonka laella kulkee Karhunpolku-kierros. Alueella kasvaa mäntymetsää. Alueen eteläpäässä on harjun poikki kaivettu kolme metriä leveä ja 1.5 metriä syvä yhdyshauta ja pohjoispäässä yksittäinen ampumapesäke.

Uuro länsi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on Salpalinjavarustuksia: taisteluhautoja ja korsu tms.kuoppia. Taisteluhauta reunustaa tasalakisen mäen eteläosaa. Hauta kiertää laen reunaa alkaen luoteesta pisteestä N 6956973, E 644895 ja siitä eteläkaakkoon harjanteen eteläkärkeen N6956749, E645111, hosta kaartaa harjanteen reunaa pohjoiseen pisteeseen N6956991, E645134. Taisteluhaudan koillis- ja luoteispuolella on vielä korsu- tai kranaatinheitin aseman kuoppia, koillisessa tasalle N6957086, E645133 ja luoteessa tasalle N6957068, E644923. Kaakossa kohdassa N6956797, E645114 taisteluhaudasta erkanee pistohauta kaakkoon, pientä harjannetta myöten sen kärkeen, pisteeseen N6956770, E645151. Taisteluhaudan puurakenteet on purettu, mutta varustukset ovat muutoin kunnassa ja hyvin säilyneet.

Römönlahti (Kivirakenteet)
Historiallinen; Rajamerkki on ladottu laakakivistä, kooltaan n. 1 x 1,.5 m. Se on sammalpeitteinen
Päällä pystykivi joka on jäkälinen ja siinä jokin epäselvä merkintä. Paikalla ei ole rajaa nykyään eikä v. 1975 kartalla eikä liioin 1845 Kesälahden pitäjänkartalla. Pitäjän- tai kylänrajaa ei lähellä tiettävästi ole ollut joten kyseessä on vanha tilusrajamerkki.

Papinniemi Karsikkoniemi (Puolustusvarustukset)
Tuntematon ajoitus; Mutkittelevan kaivannon syvyys on 0,5-1 m ja leveys 1 m. Sen itäpuolella on 1-2m
leveä ja 0,4 m korkea maavalli. Ilman puustoa paikasta olisi hyvä näkyvyys itään
Pyhäjärven Lietsonselälle.
6879303 657265 taisteluhauta päättyy

Sarvikankaantie A (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puolustusvarustus sijaitsee metsämaastossa, mäen syrjässä. Paikalla on melko jyrkkäreunainen pohjakaavaltaan neliönmuotoinen kuoppa, jonka sivujen pituus on 2 metriä ja syvyys 1,5 m. Sitä ympäröi noin 50 cm korkea reunavalli, jossa on pari suurta kiveä. Kuopasta pistää luoteeseen 5 m pitkä, metrin levyinen ja 50 cm syvä kaivanto. Ampuma-ala on ollut kaakkoon–etelään.

Lahdenjoki 1 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kahdesta erillisestä kaivannosta koostuva kohde sijaitsee Lahdenvaaran soiden ympäröimässä kaakkoiskärjessä, ympäristöään ylempänä, sekametsässä. Kohdassa N 6903783 E 676302, etelään pistävän niemekkeen kärjessä, todettiin pohjakaavaltaan neliönmuotoinen kuoppa, jonka sivujen pituus on 2 m ja syvyys 1,2 m. Kuopasta pistää mutkitteleva, noin 12 m pitkä, metrin levyinen ja saman syvyinen kaivanto, joka päättyy pisteeseen N 6903790 E 676291. Rakenne on tulkittava toisen maailmansodan aikaiseksi varustukseksi – todennäköisesti kyseessä on konekivääripesäke, jonka ampuma-ala on ollut etelään–lounaaseen.
Edellisen koillispuolella, rinteen päällä kohdassa N 6903804 E 676306, on toinen, pohjakaavaltaan suorakaiteen muotoinen kuoppa, jonka laajuus on 3 x 2,5 m ja syvyys 1 m. Siitä pistää länteen metrin levyinen ja saman syvyinen pitkä kaivanto, joka päättyy kohtaan N 6903799 E 676290. Sen eteläpuolella on valli. Tämäkin kokonaisuus on tulkittava toisen maailmansodan aikaiseksi varustukseksi – todennäköisesti kyseessä on konekivääripesäke (jonka ampuma-ala on ollut itään) sekä niemekkeen halki kulkeva taisteluhauta.

Kuorajoki 2 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koitereen länsipuolella Kuorajoen yläjuoksulla n 0,85 km Tammisahista pohjoiseen. Tien varressa olevan vanhan hiekkakuopan länsipuolella on jokitörmällä sammaleen peittämä matala kivistä kasattu rakenne. Sen koko on n 1 x 1 m ja korkeus muutamia kivikertoja. Alueen ympäristö on kivetöntä hiekkamaata. Kiveys vaikuttaa rajamerkiltä, tosin melko vanhalta sellaiselta. Joen varressa on Lieksaan
kuuluva lohko ja kiveys osuu kutakuinkin rajalle.
Kiveyksen eteläpuolella tasaisella kankaalla lähes kiinni kiveyksessä on tervarännimäinen pitkänomainen viereistä hiekkakuoppaa vanhempi kuoppa, jonka pituus on n 4,5 metriä. Tehdyssä koepistossa oli palomaata ja hiiliä.

Joutenjärvi 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koitereesta etelään Joutenjärven länsipuolella. Järven pohjoisen osan länsipuolella on soiden keskellä hiekkakumpare n 150 m rannasta. Kumpareen etelärinteellä on tervaränni. Rännin kokonaispituus on n 6 m. Ylempi osa on n 3,5 m, välissä on n 1 m pitkä kannas ja alempi tervankeruuosa on kooltaan n 1,5 m.

Kokkokangas 2 (1000026869) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Ilomantsin koillisosassa n 4,4 km Hattuvaarasta itään Itäpisteelle vievän tien varressa olevan Kokkokankaan pohjoisreunalla. Kokkokangas on korkea moreenimäki, joka laskee pohjoisessa suolle. Tervahauta on mäntyä kasvavassa rinteessä hakkuuaukean ympäröimänä metsäautotien eteläpuolella.
Haudan halkaisija vallilta vallille on n 11 m. Laskukuoppa on pohjoisen eli alarinteen puolella ja mitoiltaan luiskan kanssa rakenne on n 5 m pitkä ja 2 m leveä ja 1,5 syvä. Itse haudan itä- ja eteläreunalle on edelleen pinottuna kantoja polttoa varten.
Kainulaisen (2006:187) mukaan kyseinen tervahauta on perua Kokkokankaan vuosien 1945-46 tervasavotasta.

Kokkokangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Ilomantsin koillisosasssa Hattuvaarasta n 4,7 km itään Itäpisteelle vievän tien varressa olevan Kokkokankaan pohjoisreunalla. Kokkokangas on korkea moreenimäki. Hauta on kankaan pohjoisreunaa kulkevan tien vieressä sen eteläpuolella. Alue kasvaa nuorta männikköä ja koivua.
Hauta on muodoltaan rinteen myötäinen ellipsi pituudeltaan n 8 m ja leveydeltään n 6 m.
Tervanlaskukuoppa on itäkoilliseen alarinteen puolelle ja luiskan kanssa tämän pituus on n 6 m. Tervahauta muistuttaa kohteen Kokkokangas 2 tervahautaa ja lienee saman tervasavotan ajalta so. vuosilta 1945-46.

Kokkokangas 6 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Miilu- ja tervahauta-alue sijaitsee Ilomantsin Hattuvaarasta Itäpisteelle vievän tien varressa, tien molemmin puolin Kokkokankaan länsireunalla. Pääosa miiluista keskittyy tien
eteläpuolelle. Selkeiden yksittäisten miilujen kokonaismäärä on 18. Tien pohjoispuolella on lisäksi tervahauta sekä tämän läheisyydessä kaksi pienempää kaivantoa.
Alue on kuivaa hiekkapohjaista kangasta. Tien eteläpuolen miilualue on hakattu. Tien pohjoispuoli kasvaa männikköä.
Miilut ovat pystymiilutyyppiä. Kokonaisuutena miilut ovat suuria halkaisijaltaan n 13-14
metrisiä, korkeita ja selkeästi erottuvia laeltaan tasaisia kumpuja. Alueen miilujen nuori ikä näkyy myös niiden paksussa pelkkää puuhiiltä sisältävässä kerroksessa, jota paikoin pursuilee runsaana rikkoutuneen kasvillisuuden alta.

Puohtiinkangas (Kivirakenteet)
Historiallinen; Puohtiinkangas sijaitsee Mekrijärvestä itään n 4,5 km ja Nuottajärvestä pohjoiseen n 4 km Parissavaaralta kaakkoon lähtevän tien varressa. Puohtiinkangas on luode-kaakko-suuntainen matala harjanne. Tien varressa tien pohjoispuolella on miilualue. Alue on hakattu, mutta rakenteet säästetty.
Paikalla on 16 pystymiilun jäännöstä, hirsistä rakennettu kaivo ja hirsi- ja kivirakenteinen maakellari. Lisäksi alueen ympärillä on vanhoja matalia hiekkakuoppia. Miilukumpujen halkaisija on n 14 m. Miilut ovat varsin tuoreita, oletettavasti 1900-luvulta, ja rikkoutuneen turpeen alta pursuaa paksuja hiilikerroksia ja paikoin osin hiiltymättömiä puunpaloja.
Kaivossa on salvottu hirsikehikko. Kehikosta on näkyvillä viisi hirsikertaa ja pohjalla on kosteaa puuroskaa. Kaivon koko on n 1 x 1 m ja kokonaissyvyys n 3 m.
Kellarilta vaikuttava rakenne on tehty maanpinnalla puusta ja kivistä. Sen kokonaislaajuus on n 4 x 4 x 1,2 m. Rakenne sisältä lukien on: salvottu hirsikehikko, kooltaan n 1 x 1 m, joka on peitetty kivillä. Katto on osin romahtanut kasaan. Pienehkö suuaukko on länsipuolella. Kellarin eteläpuolelta rikkoutuneesta maasta on paljastunut posliinia. Alueella on myös metallinkappaleita.

Suuriaho (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Suuriaho sijaitsee Ilomantsin Mekrijärven koillispuolella olevasta Lehtovaarasta n 2,2 km etelään. Suuriaho on pohjois-etelä-suuntainen mäki. Kohde on Suuriahon huipulla eteläosassa harjanteella.
Hiilimiiluhauta-alueella on seitsemän hautaa ja kolme erillistä pientä hiilikasaa.
Hautarakenne on ympyränmuotoinen n 14 halkaisijaltaan. Hautaa kiertää valli, jonka korkeus sisäpuolelta tarkasteltuna on n 1 m ja leveys 2 m. Vallin sisäreuna on lähes pystysuora, ulkoreuna loivempi. Vallin sisäpuolelta rakenne on tasainen ja maanpinta on vallin ulkopuolella olevan ehjän maanpinnan tasossa. Vallin sisäpuolella rikkoutuneesta maasta pursuilee runsaasti hiiliä. Myös tervan ja hiekan muodostamaa
alfalttia oli esillä. Alueen rakenteisiin ei tehty koepistoja, mutta vastaaviin rakenteisiin muualla tehdyt pistot osoittavat, että vallin sisäpuolinen osa on alun perin kaivettu reilusti maanpinnan alle, josta vallin hiekka lienee peräisin. Rakenteen ulkopuolella ei ole maanpinnalle tehdylle kumputyyppiselle pystymiilulle tyypillistä kuoppakehää tai kaivantoa.
Pienemmät hautojen välissä olevat hiilikasat ovat tyypillisiä Ilomantsin miilukohteilla. Hiilet lienee siirretty haudoista ulkopuolella oleviin varasto- / tai jätekasoihin.
Rakenteet ovat suhteellisen nuoria, oletettavasti 1900-luvulta. Paikalla on mm. vanha lauta, joka kuulunee rakenteiden käyttöaikaan.

Matalajärvi 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin pohjoisosassa rajavyöhykkeellä olevan Matalajärven luoteispäässä itään työntyvässä muinaisniemessä. Alue on mäntyvaltaista hiekkapohjaista kangasta. Paikalla on tervaränni ja siihen liittyviä kuoppia 2 kpl.
Tervaränni on kaivettu fossiiliseen rantatörmään. Sen koko on n 5 x 1,5 m. Rännin eteläpuolella vanhan muinaisrannan päällä on täysin sammaloitunut kuoppajäännös, johon tehdyssä koepistossa oli ruskeaa rasvaista likamaata. Löytöinä tuli metallisen säilykepurkin ruostuneet jäännökset, pullolasia ja palanutta luuta. Tasanteella kohteen ympäristössä esiintyy maaperässä laajemminkin ruskeaa likamaata. Alempana tervarännistä itään tasaisella on myös kuoppa kooltaan n 4 x 1,5 m.

Syvänperänkangas 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Syväjärven itärannalla Syvänperänkankaan eteläisimmässä kärjessä. Alue on hiekkapohjaista kangasta. Paikalla on rännityyppiä edustava tervahauta ja rinteeseen kaivettu leikkaus, mahdollisesti rakennuksen tms. suojan pohja. Tervaränni laskee lähes vesirajaan. Sen pituus on n 4 m ja leveys n 1 m. Rakenne on kaksiosainen. Yläosassa on ränni ja alaosassa tervankeruukuoppa. Rännin pohjoispuolella so. rinteen yläpuolella on mahdollinen asumuksenpohja. Kohdalla on kaivettu pienen kumpareen lounaisreunaan suorakulmainen leikkaus. Rakenne on täysin sammaloitunut. Tämän eteen tehdyssä koepistossa turpeen alla oli tummanruskeaa ja rasvaista likamaata n 7 cm. Likamaakerroksen alla on voimakas palomaakerros, jossa on valkoiseksi palanut pintakerros (n 10 cm) ja sen alla kirkkaanpunaiseksi muuntunut kerros (10 cm), mahdollisesti alkuperäisen podsolin muunnoksina.
Rakenne liittynee viereiseen tervaränniin. Koska paikalle ei ole minkäänlaisia seinälinjoja,
hirsiä tms., kyseessä lienee kevyen suojan esim. laavun jäännös, johon on muodostunut kulttuurikerros. Vastaavaa likamaakerrosta kuoppineen dokumentoitiin tervarännin läheisyydessä myös Matalajärvellä.

Kurvisenlahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Röykkiö sijaitsee Ilomantsin Hattujärven Kurvisenlahden eteläpuolella luode-kaakkosuuntaisen harjanteen pohjoispäässä. Paikalla on vanhoja peltosarkoja ja niihin liittyvä kivistä kasattu peltoraunio halkaisijaltaan n 3 m ja riukuaidan jäännös. Rinne viettää koilliseen ja kasvaa koivikkoa. Röykkiö on noin 150 m Kurvisen talosta pohjoiseen.

Sivakkavaara (1000026889) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin koillisosassa Hattuvaaran keskustasta 7,5 km pohjoiseen Lieksa-tien varressa Sivakkavaaran kaakkoisrinteellä. Alue on vanhaa peltoa, joka nykyisin kasvaa lehtipuuvaltaista sekametsää. Alueella on massiivisia kiviaitoja, pienempiä ja epäsystemaattisempia raivauskivivalleja sekä muita kiviladelmia ja maakuoppia vanhan peltoalueen reunoilla. Suurin kiviaidoista on pituudeltaan n 100 m. Korkeutta sillä on suurimmillaan n 1,5 m ja leveyttä n 1 m verran.

Hattujärvi Rutnikkanimi (Maarakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Hattujärven Paksuniemessä. Niemen luoteispääässä on Rutnikkaniemi. Niemen kärki on kuivempaa ja sen erottaa mantereesta soistunut kannas. Kärjessä on ainakin kolme kuoppajäännöstä. Maasto on pohjaltaan moreenia ja puustoltaan sekametsää. Kahteen kuoppaan tehdyssä koepistossa oli turpeen alla hiiltä / nokimaata, pohjoisimmassa kuopassa n 30 cm paksu kerros.
Rutnikka-sana tarkoittaa Pohjois-Karjalassa kasaa tai läjää (Nirvi 1936) ja Aini Peltolan (2009) mukaan erityisesti järvimalmin nostopaikkoja niemissä on kutsuttu rutnikoiksi. Näitä ei kuitenkaan niemessä havaittu.

Rajakoski (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kunnan koillisosassa rajavyöhykkeellä Haapajoen yläjuoksulla Rajakoskella. Paikalla on joen molemmin puolin patovallit, jotka on rakennettu uittoa varten. Leveyttä valleilla on n 2,5 m. Patovallit yhtyvät joen kohdalla olleisiin patorakennelmiin. Joen reunalla vallin alla näkyy hirsistä rakennettuja arkkuja, joihin kivikasat on ladottu. Varsinaiset patorakenteet on raivattu pois. Nykyisin paikalla on teräsrakenteinen silta, jota pitkin kulkee rajavartioiden reitti. Uittoon liittyvää joen perkausta näkyy sillalta jokea alas so. länteen katsottaessa.

Rosvohodunsaari 2 (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kunnan koillisosassa Haapajoen Rosvohodunsaaren koillispään kohdalla joessa. Rosvohodunsaari on Haapajoen saari, jonka pohjoispuolen uoma on osittain tukittu kivistä ja puista rakennetulla padolla. Padon alkuperäinen tarkoitus on ilmeisesti liittynyt uittoon ja veden ohjaamiseen joen eteläiseen uomaan. Eteläinen jokiuoma on luonnostaan suorempi ja soveltuu uittoon paremmin kuin pohjoinen mutkitteleva uoma. Nykyisin rakennetta pitkin pääsee kulkemaan saareen.

Katajapuro (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kunnan koillisosassa Haapajoen pohjoispuolella Louhivaarasta 2,3 km pohjoiseen. Katajapuro kulkee kahden mäen välistä pohjois-eteläsuunnassa. Puron länsirannalla on ilmeisesti uittoon liittyviä puurakenteita. Paikalla on veistettyjä hirsiä.

Hietapuro (1000026894) (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kunnan koillisosassa rajavyöhykkeellä Ylisen Hietajärven lasku-uoman suulla. Paikalla on uittoon liittyvän patorakennelman jäännökset. Puron kummallakin puolella on maasta ja kivistä kasattu patovalli, joka kattaa puron ympärystä yhteensä n 50 m matkalta. Itse puron kohdalla on säilynyt patoon kuuluvia puurakenteita. Veden tasossa puroa reunustavaa rakennetta on säilynyt ainakin kolme hirsikertaa. Puron luoteispuolella on säilynyt puron kulkuun nähden poikittain olevia hirsirakenteita neljän hirsikerran
muodostamana seinänä. Ympärillä on melko runsaasti padosta purettuja hirsirakenteita.

Paskopohja 2 (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Hattujärven Paksuniemen pohjoispäästä jatkuvan harjun pohjoispäässä. Rantavedessä on salvotuista hirsistä tehtyä kehikkoa n 3 x 3 m alueella. Ylimmät puut olivat käyntiajankohtana kesäkuun alussa juuri vedenpinnan alapuolella. Keskikesällä nämä olisivat olleet pinnalla. Puukehikon välit on täytetty kivillä. Kyseessä saattaa olla kiinteä laiturirakennelma. Rannassa on vanerivene, jonka ketjujen kiinnityslenkit ovat uponneet syvälle männyn kaarnaan ja vaikuttavat iäkkäiltä.

Tammisahi (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koitereen länsipuolella Kuorajoen yläjuoksulla Tammisahin varrella. Joki ylitetään nykyisin betonista tehtyä siltaa pitkin. Aiemmin paikalla on ollut puinen silta, jonka hirsirakenteita on edelleen säilynyt joenpenkassa nykyisen sillan alla. Hirsiä lojuu myös tien varressa sen itäpuolella ja sillan pohjoispuolella.

Kivikkosuo (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Itäpisteelle vievän tien pohjoispuolella Kivikkosuolla n 10 km Hattuvaarasta itään. Kivikkosuon läpi kulkeva retkeilypolku seuraa alkuperäistä Hullariin johtanutta tietä. Suolla on havaittavissa turpeen alla vanha kapulatie. Länteen suolta vanha tieura on selkeä ja säilyttänyt alkuperäistä luonnettaan. Läheisellä Kivikkokankaalla on sota-ajan taistelukaivantoja tien varressa (erillinen kohde), jotka on alunperin kaivettu Hullariin johtaneen tien molemmin puolin.

Haaralampi 3 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde löytyy Koitereelta koilliseen sijaitsevan Haaralammin koillispuolelta n 300 m päästä metsästä. Paikalla on hakattu ja laikutettu kivikkoinen mäennyppylä soistuneiden metsälaikkujen keskellä. Rinteen lounaispuolelle tehty rakenne on kooltaan n 8 x 6 m. Se koostuu kuopasta, sitä ympäröivästä vallista ja lounaaseen avautuvasta oviaukosta. Kuopan keskisyvyys n 0,9 m vallin päältä. Rakenne muistuttaa korsua. Siinä ei kuitenkaan ole puurakenteita. Lähiympäristöstä ei löytynyt mitään puolustusvarustuksiin liittyvää.

Kiukoinen 1 (Hautapaikat)
Moderni; Kohde sijaitsee Hattuvaarasta 3,4 km itäkaakkoon Itäpisteelle vievän tien varressa. Kyseessä on tien varressa ampumaradan kohdella oleva luode-kaakko-suuntainen moreenimäki, joka kasvaa paikoin männikköä ja paikoin sekametsää. Tie kulkee mäen etelärinteellä.
Alueelta GPS-mitattiin alun toistasataa poteroa. Havaitut poterot on esitetty kartalla. Mikä on, ja on ollut, potoroiden todellinen lukumäärä, jää arvailujen varaan. Poteroiden koko ja muoto vaihtelee matalista melko huomaamattomista maakuusyvyisistä painaumista syvempiin kuoppiin. Poterot esiintyvät alueella ryppäinä. Topografiaa hyödyntäviä loogisia poteroketjuja on vähemmän.
Poterot liittyvät jatkosodan aikaisiin taisteluihin Ilomantsissa. Paikalla olevan kyltin perusteella mäellä käytiin taistelu 30. heinäkuuta 1944 neuvostoliittolaisen 176. divisioonan joukkojen ja Hämeen ratsurykmentin eskadroonan välillä, jonka seurauksen paikalle linnoittautuneet venäläiset pakotettiin peräytymään.
Taistelupaikkaa kesällä 2014 inventoijille esitelleen Ilomantsin sotahistoriatyöryhmän edustajan Otso Nygrenin mukaan mäelle on myös haudattu taistelussa kaatuneita vainajia. Hautapaikan sijaintia ei kuitenkaan tunneta eikä sellaista ollut maastossa päällepäin erotettavissa.
Jatkosodan aikaisten jäännösten lisäksi mäen yli kulkee puskutraktoktorilla raivattu ja nyttemmin jo kasvillisuuden peittämä ura. Tämä liittynee puunkorjuuseen alueelta sodanjälkeisinä vuosikymmeninä ja on kenties peräisin 1960-luvulta.

Kivikkokangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Hattuvaaralta Itäpisteelle vievän tien varressa n 2,3 km itäkaakkoon Polvikoskelta. Kivikkokangas on pohjois-etelä-suuntainen hiekkamoreenimäki. Alkuperäinen Hattuvaaralta itään vienyt Hullarin tie on kulkenut mäen yli. Nykyinen tie kulkee kankaan etelärinteellä.
Paikalla on vanhan Hullarin tien varteen sen molemmin puolin rakennettu säännöllinen tuliasemien ketju, tuliasemia on 15. Tuliasemat sijaitsevat Kivikkokankaan itärinteellä ja ne on suunnattu kohti idästä tulevaa vihollista. Lisäksi ketjussa on yksittäinen kaivettu kuoppa, joka rakenteensa osalta poikkeaa muista asemista, sekä lyhyt n 3 m pätkä ryömintähautaa. Nykyisen tien eteläpuolella on lisäksi erillinen pienelle mäennyppylälle tehty puolustusasema, jossa on kolme erillistä tuliasemaa.
Rakenteeltaan yksittäinen tuliasema koostuu tavallisesti poterosta ja sen viereen tehdystä makuusyvyisestä yhdenhengen korsusta. Ketjussa on myös tuliasemia, joissa on samassa kaksi poteroa. Korsun katto on rakennettu hirsistä ja peitetty kivillä ja hiekalla. Alueen eteläosan tuliasemissa korsu on tyypillisesti säilynyt ehjänä ja suojaan voisi edelleen ryömiä sisälle. Alueen pohjoispäässä suoja on useimmiten sortunut sisään.
Hullarin tie on nykyisin retkeilyreittinä ja kulkee aukkona metsässä. Hullarin tien ja nykyisen tien välinen kangas kasvaa vanhaa männikköä, joten yhdessä vanhan tieuran kanssa alue on säilyttänyt hyvin sota-ajan luonteensa. Vanhan Hullarin tien pohjoispuolella puusto on hakattu sodan jälkeen.

Ilajanjoki (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Ilomantsin Ilajanjärveen luoteesta laskevan Ilajanjoen varrella. Alue on sekametsää kasvavaa jokivartta, jossa kuivemmat mäennyppylät ja alavat soistuneet alueet vaihtelevat. Paikalla käytiin Ilajanjoen taistelu kesällä 1944.
Suomalaisten asema joen länsipuolella valtion maa-alueella koostuu poteroista. Alueelta mitattiin yhteensä 74 GPS-mittausta. Jossain tapauksissa lähekkäisiä poteroita on yhdistetty yhteen mittaukseen. Pohjoiseen mentäessä poteroiden levintä loppuu kuvatulla tavalla. Eteläpuolella valtion maa-alue rajautuu yksityismaihin. Tällä alueella poterot ja laajemmat taistelukaivannot jatkuvat etelään valtion maa-alueen ulkopuolelle. Kun otamme huomioon yhdistetyt mittaukset, löytymättömät poterot, ja eteläpuolen kaivannot, joen länsirannan yksittäisten rakenteiden määrä ylittänee 100 kpl.
Tien pohjoispuolella muutamia poteroita on kaiveltu hiljattain. Maasta oli paljastunut mm vuonna 1943
Valtion patruunatehtaassa valmistettu hylsy.

Hietavalkama (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Ilomantsin Ilajanjärven itärannalla Hietavalkaman pohjoispuolella. Alue on lounaaseen aukeavaa moreenipohjaista mäntykangasta.
Rinteeseen on kaivettu n 3,5 x 1,5 m laajuinen ja n 1 m syvä suorakaiteen muotoinen suorareunainen kuoppa rinnettä vasten. Tästä n 5 m etelään on pienempi pyöreä kuoppa. Maatuneisuutensa perusteella kyseessä lienee sota-aikainen jäännös. Jäännös saattaa olla ilmatorjunta-asema, joka liittyy Ilajan ympäristön taisteluihin. Vastaava kuoppajäännös löytyi myös Niemijärveltä Koronniemestä.

Koronniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Ilomantsin Niemijärven Koronniemessä. Koronniemi on kaakkoon työntyvää suorantainen niemi. Niemen muodostuu matalasta hietaharjanteesta. Tämän harjanteen eteläkärjessä suon yläpuolella kuivalla maalla on pitkänomainen n 3,5 x 1,2 m kaivanto. Syvyyttä on n 0,8 m. Kyseessä lienee jatkosotaan liittyvä tuliasema, mahdollisesti ilmatorjunta-asema. Vastaava rakenne löytyi Ilajanjärven Hietavalkamasta.
Rakenteen läheisyyteen tehdystä koepistosta löytyi ohuita paloja rautakuonaa. Paikalla saattaa olla myös järvimalmin pasutuspaikka.

Pohjoinen Pitkäjärvi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Pohjoinen Pitkäjärvi sijaitsee Ilomantsin Sysmäjärven pohjoispuolella. Kohde on järven länsirantaa seuraavalla jyrkkäreunaisella mäntyä ja kuusta kasvavalla harjulla.
Paikalla on tulisasemien ketju, jonka taistelusuunta on itään. Valtion maa-alueella on 21 poteroa. Lisäksi harjun pohjoispäässä on hiukan pidempi n 6 m kaivanto. Harjun länsireunalla sen pohjoisosassa on myös suurempi kuoppa halkaisijaltaan n 7 m ja syvyydeltään n 3 m. Todennäköinen oviaukko on länteen.
Yksittäisiä poteroita esiintyy myös valtion maa-alueen eteläpuolella.

Hukkalinja (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin itäisimmässä kolkassa Lahnajärvellä. Lahnajärven poikki kulkee ns
Hukkalinja. Kyseessä on sodan jälkeen virheellisesti neuvostoliittolaisten väärään kohtaan hakkaama rajalinja. Linja on parhaiten näkyvissä Lahnajärven Kivikkoniemen poikki kulkevalla osalla. Linja erottuu myös metsän kuviotiedoissa.

Lahnajärvi 1 (Hautapaikat)
Moderni; Kohde sijaitsee Ilomantsin itäisimmässä kolkassa Lahnajärvellä. Lahnajärven eteläpuolella olevalla Lahnajärvenkankaalla kulki Hullariin johtanut tie. Hullari jäi rauhanteossa rajan itäpuolelle.
Kesällä 1944 kankaalla oli neuvostoliittolaisten joukkosidontapaikka. Paikalla käytiin elokuussa 1944 taistelu, jonka muistona paikalle on pystytetty muistomerkki. Alueelle on haudattu taistelussa kuolleita vainajia. Rajatulla alueella on varttunutta puustoa, joka on peräisin sota-ajalta ja on säilyttänyt alueen sota-ajan luonteen. Puustossa on edelleen näkyvissä taistelun jälkinä mm. luodinreikiä.

Lahnajärvi 2 (Kulkuväylät)
Moderni; Kohde sijaitsee Ilomantsin itäisimmässä kolkassa Lahnajärven kaakkoispuolella. Lahnajärven
kaakkoispuolella kulkee luoteesta koilliseen hiekkamoreenipohjainen mäntykangas, joka rajautuu lounaispuolella olevaan suohon. Harjanteen rinteessä kulkee vanha Hullariin johtanut tie.
Hiekkamoreenimaahan kulunut tieura näkyy hienosti harvaa männikköä kasvavalla kankaalla. Tie on pysynyt käytössä rajavartioiden polkuna. Länteen tie on jatkunut Lahnajärven lounaispuolen Lahnajärvenkangasta pitkin. Kaakkoon tieura jatkuu Venäjälle.
Neuvostojoukot käyttivät tietä hyökätessään kesällä 1944 kohti Hattuvaaraa.
Tien yläpuoliseen rinteeseen on kaivettu kahdeksan poteroa. Lisäksi tien kaakkoispäässä on kukkulalla tien molemmin puolin tunnistamattomia symmetrisiä ja ihmisen tekemiltä vaikuttavia kaivantoja. Maatuneisuutensa puolesta nämä vastaavat sota-aikaisia kaivantoja. Kaivannot ja niihin liittyvät maakasat ovat kooltaan n 5 x 5 m.

Juomalampi länsi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Juomalampi sijaitsee Ilomantsin itäosassa rajavyöhykkeellä Niemijärven itäpuolella. Juomalammen pohjoispuolitse kulki eteläinen tie Hullariin. Tieuran päälle on rakennettu moderni metsäautotie.
Tien varrella olevat puolustusvarustukset ovat säilyneet. Juomalammen ympäristössä on runsaasti sotahistoriallisia rakenteita, jotka liittyvät toisiinsa. Kokonaisuus on jaettu läntiseen, pohjoiseen ja itäiseen osaan.
Läntinen alue on kuusimetsää kasvavaa kangasta. Rinteessä vanhan tieuran ympärillä on muutamia poteroita. Näistä kuusi on Metsähallituksen maalla. Alueen länsipäässä on neljä rinteeseen kaivettua korsua, joista kolme eteläisintä on valtion maalla. Muodoltaan ne ovat suorakaiteita. Kooltaan n 5 x 4 m. Rakenteissa on oviaukko alarinteeseen. Muutamissa on säilynyt romahtaneita puurakenteita, jotka viittaavat kattorakenteisiin.

Juomalampi pohjoinen (Puolustusvarustukset)
Moderni; Juomalampi sijaitsee Ilomantsin itäosassa rajavyöhykkeellä Niemijärven itäpuolella. Juomalammen pohjoispuolitse kulki eteläinen tie Hullariin. Vanhan tieuran päälle on rakennettu moderni metsäautotie. Tien varrella olevat puolustusvarustukset ovat säilyneet. Juomalammen ympäristössä on runsaasti sotahistoriallisia rakenteita, jotka liittyvät toisiinsa. Kokonaisuus on jaettu läntiseen, pohjoiseen ja itäiseen osaan.
Pohjoinen alue on kuusia ja mäntyä kasvavaa kangasta vanhan tien pohjoispuolella. Kyseessä on luodekaakkosuuntainen harjanne, jonka lounasrinteellä ja osin harjalla on puolustusvarustuksia. Alueelta mitattiin yhteensä 79 poteroa ja pienkorsua. Lähekkäisten rakenteiden tapauksessa on yhteen mittaukseen yhdistetty useampi rakenne.
Poterot ovat tavallisesti yhdelle miehelle tarkoitettuja. Laajempia taistelukaivantoja alueella ei ole. Poteroita esiintyy koko alueella. Pienkorsut eli sirpalesuojat ovat katettuja. Osassa rakenteista katto on edelleen paikallaan. Kooltaan rakenteet ovat vain n 3 x 3 m. Näitä esiintyy tien pohjoispuolella alueen länsipäässä alarinteellä sekä tien eteläpuolella lähellä suonlaitaa.

Juomalampi itä (Tapahtumapaikat)
Historiallinen; Juomalampi sijaitsee Ilomantsin itäosassa rajavyöhykkeellä Niemijärven itäpuolella. Juomalammen pohjoispuolitse kulki eteläinen tie Hullariin. Vanhan tieuran päälle on rakennettu moderni metsäautotie. Tien varrella olevat puolustusvarustukset ovat säilyneet. Juomalammen ympäristössä on runsaasti sotahistoriallisia rakenteita, jotka liittyvät toisiinsa. Kokonaisuus on jaettu läntiseen, pohjoiseen ja itäiseen osaan.
Itäinen osa on Juomalammen ympäristön kohteista laajin ja monipuolisin kokonaisuus. Se on säilyttänyt sota-aikaisen luonteensa hyvin. Paikka sijoittuu itärajaan rajautuvalle hiekkapohjaiselle pyöreähkölle mäelle. Mäellä on puolustusvarustuksia joka suunnalla. Mäen yli kulki Hullariin mennyt tie.
Pääosa alueen rakenteista on poteroita. Alueella on lisäksi joitain lyhyitä pätkiä juoksuhautoja, useita minikorsuja/sirpalesuojia, ajoneuvoille tehtyjä poteroita, teltanpohjia ja korsusauna. Lisäksi alueella lojuu jonkin verran sota-aikaista metalliesineistöä, kuten kamiinanpiippuja.
Ajoneuvopoteroissa on säilynyt seinien puisia tukirakenteita. Samoin osa minikorsuista on edelleen lähes ehjiä, vaikka katot ovatkin painuneet jo alaspäin. Ajoneuvopoteroiden yksityiskohdat kertovat alueen hienosta säilymisasteesta: osassa näistä jopa renkaiden painaumat ovat taltioituneet hiekkaan. Lisäksi alueen puustossa on luotien ja sirpaleiden repimiä jälkiä muistoina taistelusta.

Polvikoski (1000026919) (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin itäosassa Itäpisteelle vievän tien eteläpuolella Polvikosken kämpän
pihapiirissä. Alue on tasaista hiekkapohjaista jokivartta. Osoitetulle kohdalle on silminnäkijähavaintojen perusteella haudattu Polvikosken taistelussa kesällä 1944 kuolleita vainajia.

Laajakangas 1 (Taide)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin koillisosassa Petäjäjärvien länsipuolella Laajakankaalla. Laajakangas on tasaista etelään viettävää hiekkapohjaista kangasta, joka rajautuu eteläreunastaan suohon.
Osoitetulla kohdalla kankaan reunassa länteen avautuvalla matalalla törmällä lähellä suota on merkkipuu, jossa merkintä: Palo v. 1925. 5.7.

Korkeasaari (Raaka-aineen hankintapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin Hattujärven länsirannalla mantereella Korkeasaaren pohjoispään tasalla. Paikalla on vanha liuskekivilouhos. Ympäristö on hiekkamoreenia, jossa on n 6 x 6 m kallio- tai irtolohkarepaljastuma. Esiintymä on pitkälti sammalleen ja kasvillisuuden peitossa. Etelä- ja itäreunalta on louhittu kiveä ja myös esiintymän päällä on kaivettu kuopanne.
Paljastuman eteläreunalla on n 5 m pitkä, 0,5 m leveä ja 0,5 m syvä ojamainen louhintakaivanto. Itäreunalla on n 1,5 m pitkä ja 1 m leveä kaivettu alue. Esiintymän päällä oleva kuopanne on halkaisijaltaan n 1 m. Kivessä ei ole näkyvissä porausjälkiä. Paikoin, mm itäreunalla, on nähtävissä impaktijälkiä iskuista, joilla laattoja on lohkottu irti. Esiintymän ja rannan välissä on irtolohkoja maassa.
Invointialueella esiintyvissä asuinrakennusten jäännöksissä, mm Poikapuolisella, joissa on kivinen uuni, uuni on tavallisesti ladottu vastaavista liuskekivistä.

Valkeavaara (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koitereen lounaispuolella Valkealammen viereisellä Valkeavaaralla. Luoteis-kaakkosuuntaisella vaaralla on ollut tila peltoineen. Nykyisin alue kasvaa koivuvaltaista sekametsää. Aluskasvillisuus on korkeaa pensas-, ruoho-, heinäkasvillisuutta.
Lähellä vaaran huippua, sen länsireunalla, on tulisijallisen rakennuksen jäännös. Tämä lienee ollut asuinrakennus. Jäännöksen koko on n 7 x 9 m. Rakennuksessa on ollut kivistä ladottu uuni. Vaaran laella on lisäksi peltojen raivauksessa syntyneitä röykkiöitä, joista mitatut on kuvattu kartassa. Tien pohjoispuolella on navetan kivijalka. Kivisen kivijalan koko on n 9 x 8 x 1,5 m. Kivijalan pohjoispuolelle on valettu seinä, joka on luultavasti alkuperäistä kivijalkaa nuorempi. Tien eteläpuolella vaaran länsireunalla on kaivon jäännös.
Vuoden 1974 peruskartassa on esitetty navetta, mutta asuinrakennusta ei enää ole kuvattu.

Telttakangas (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin koillisosassa rajavyöhykkeellä Haapajoelta 0,7 km pohjoiseen Telttakankaan lounaisreunalla. Paikka on Telttakankaasta etelään työntyvä matala soiden rajaama harjanne. Alueen metsä on hakattu ja pinta muokattu raskaasti.
Paikalla on vanha metsäsauna l. todennäköinen kämpänpohja. Uusi metsäautotie kulkee harjannetta kämpän jäännöksen länsipuolelta. Jäännös on kärsinyt pahasti maapohjan muokkauksesta. Laikutuksissa on kuitenkin näkyvissä hirsien jäännöksiä, puuroskaa ja kiukaan hajonnutta kiveystä. Kiuas on kooltaan n 1x1x0,5 m. Pohja on ilmeisesti
kaivettu maahan. Rakennuksen koko ei ole enää arvioitavissa. Muiden vastaavien erusteella se lienee ollut n 4x4 m.
Rakennusta ei ole kuvattu vuoden 1932 tai 1952 kartassa. Rakennusteknisesti se edustaa aikakautta vanhempaa kerrosta. Metsätyökämpän pohja mahdollisesti 1800-luvulta tai 1900-luvun alusta.

Jorkanpuro (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ilomantsin koillisosassa 1,4 km Haapajoelta pohjoiseen Jorkanpuron varressa.Jorkanpuron itäpuolella kulkee matala luode-kaakko-suuntainen moreeniharjanne. Alue on hakattu ja pinta muokattu. Metsäsauna l. vanha kämpänpohja sijaitsee harjanteen länsireunalla n 100 m tiestä kaakkoon.
Jäännös on kärsinyt laikutuksessa. Rakennus on ollut kooltaan n 4 x 5 m. Sen pohja on kaivettu maahan ja yhdessä nurkassa on sijainnut kiuas. Paikalla on säilynyt veistettyjä hirsiä. Kiuas on kärsinyt hiukan metsänuudistuksessa.
Rakennusta ei esiinny vuoden 1932 tai 1952 kartassa. Myös rakennusteknisesti se on tätä aikakautta vanhempi.

Rosvohodunaho 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kunnan koillisosassa rajavyöhykkeellä Haapajoen etelärannalla. Rosvohodunahon koillispuolella on soiden ympäröimä luode-kaakko-suuntainen matala kuusia kasvava harjanne. Harjanteen päällä lähellä sen pohjoispäätä ja Haapajokea on vanha rakennusjäännös l. metsäsauna.
Rakennuksen koko on ollut n 3,5 x 4 m. Sen lattia on kaivettu maahan. Kivistä ladottu sammaloitunut kiuas on näkyvissä rakennuksen nurkassa. Kohde ei esiinny vuosien 1932 ja 1952 kartoissa. Teknisesti se on myös aikakautta arkaaisempi.

Rosvohodunaho 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kunnan koillisosassa rajavyöhykkeellä Haapajoen etelärannalla. Rosvohodunahon pohjoispäässä on luoteeseen kohti Haapajokea työntyvä ja sekametsää kasvava harjanne.
Harjanteella on vanhan metsätyökämpän ja yhden sivurakennuksen jäännökset. Lisäksi paikalla on rakennuksen perustalta vaikuttava alue, jossa rakenne on perustettu kivien päälle. Rakennusten koot ovat olleet n 8x10m, 7x10m ja 6x10m. Alueella on myös kaksi vanhaa ruosteista kamiinaa sekä näiden osia muistoina kämpästä.
Kohdetta ei esiinny vuoden 1932 (eikä vuoden 1952) kartassa, vaikka kohde muistuttaa teknologialtaan 1930-luvun kohteita.

Waivaksenmaa (Asuinpaikat)
Historiallinen; Ennen isojakoa Käsämässä sijaitsevan Huuhin talon (Liperi 116) torppa. Isojakoasiakirjoissa torpan nimenä on Waivauksenmaa. Paikalla on hyvin säilynyt pirtin perustus, heikommin erottuvia ulkorakennusten jäännöksiä sekä kiviaitoja. Talonpaikan ajoitusta ei inventoinnissa tarkemmin selvitetty, vaatii lisätutkimuksia.

Pärttylä länsi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Ennen isojakoa Käsämässä sijaitsevien Kananvaaran (Liperi 123) ja Hartikkalan (Liperi 124) torppa. Metsitettyä peltoa, jota inventoinnissa ei tutkittu tarkemmin. Vaatii lisätutkimuksia.

Matomaja (Asuinpaikat)
Tuntematon ajoitus; Rakennettua piha-piiriä, ei tutkittu tarkemmin. Ympäristön metsissä on runsaasti raivaus-röykkiöitä (metsitettyjä peltoja). Vaatii tarkemman kartoituksen.

Sirnihtä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Rakennettua pihapiiriä, ei tutkittu tarkemmin. Ympäristössä runsaasti kiviaitoja ja raiva-usröykkiöitä. Vaatii tarkemman kartoituksen.

Paavola (1000027161) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Inventoidun viemärilinjan länsiosasta, Nivasta havaittiin rakennuksen perusta, todennäköisiä viljelysröykkiöitä sekä kiviaita. Kohteet sijaitsevat nykyisen Paavolan talon ja Nivantien pohjoispuolella, missä on vanhoja mäntyjä sekä vahvasti heinittynyttä - pusikoitunutta maastoa. Havaitut kohteet liittyvät mitä ilmeisimmin samaan asutuskokonaisuuteen.
Noin kaksi metriä Nivantien päällysteen laidasta on tien suuntainen kiviaita, joka on osin tuhoutunut. Havaittua kiviaitaa on noin 80 metrin matkalla. Aita on kylmämuurattu luonnonkivistä. Leveyttä sillä on maksimissaan 2 m (todennäköisesti sortuman aiheuttamaa) ja korkeutta puolisen metriä. Samalla kohdalla tien toisella puolella todettiin myös tien suuntaista kivivallia, jonka leveys on noin 2 m ja korkeus noin metrin. Kyseessä on alun perin saattanut olla kiviaita, mutta rakenteen nykyisin näkyvään osaan on selkeästi kasattu raivattuja kiviä tieltä ja sen ojasta.
Nivantien pohjoispuolella, noin 22 metrin päästä kiviaidasta havaittiin 4 kiviröykkiötä. Röykkiöiden halkaisija vaihtelee 1 x 2 ja 3 x 3 metrin välillä ja korkeutta kaikilla röykkiöillä on hieman alle metri. Vanhojen karttojen ja maaston tasaisuuden perusteella on todennäköistä, että röykkiöt ovat pellonraivausröykkiöitä. Röykkiöiden itäpuolella havaittiin kaksi rakennuksenpohjaa. Toinen rakennuksenpohja (N 6924110 E 648222) on 6 x 9 m pyöreistä luonnonkivistä ilman laastia tehty kivijalka, pääilmansuuntien mukainen. Sen sisäpuoli on metrin ulkopuolta syvemmällä. Koillisnurkassa on 3,5 x 3,5 m laajuinen ja 1,3 m korkea maansekainen kivikasa, selkeä tulisija. Sen päällä kasvoi kookas mänty, jonka vähimmäisiäksi arvioitiin sata vuotta. Toisen rakennuksenpohjan (N 6924097 E 648225) laajuus on 5 x 5 metriä. Kivijalka on maansekainen ja sen sisus on 1 metriä ulkopuolta syvemmällä. Rakenteen päällä kasvoi noin 100-vuotias mänty. Tulisijaa ei havaittu tässä rakenteessa.
Pitäjänkartalla (1845–1846) paikalla on ollut Paavolan tilan peltoja ja niittyjä, ei rakennuksia. Vuoden 1974 peruskartalla paikalla on metsää.

Pekkala (1000027163) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Nivantien pohjoispuolelta kuusimetsästä havaittiin rakennuksen perusta sekä viljelysröyk-kiöitä. Nivantietä lähin röykkiö (N 6924409 E 648681) on noin 50 metrin päässä tiestä ja rakennuksen perusta noin 60 metrin päässä. Aluetta tarkastettiin, jotta saataisiin selville, ulottuuko paikalle historialliseen karttaan merkitty asuinpaikka hankealueelle.
Kuusimetsää kasvavalla kapealla harjanteella todettiin 6 x 6 metrin laajuinen ra-kennuksenpohja (N 6924427 E 648681), jonka nurkassa on laajuudeltaan 2 x 2 metrin ja korkeudeltaan 0,7 metrin tulisijan jäännös. Rakennuksenpohjan ympäristössä on viljelykseen liittyviä röykkiöitä, jotka jatkuvat rakennuksenpohjasta koilliseen.

Suuri-Suihko (Asuinpaikat)
Historiallinen; Teretistä etelään Majaniemeen johtavan polun ja Susitaipaleen itään johtavan osuuden risteyksen seudulla uunirakenne, joka on jäännös paikalla sijainneesta metsätyökämpästä. Rakenne on Susitaipaleen itään johtavan haaran varrella n. 100m risteyksestä koilliseen, polun luoteispuolella juuri ennen kuin se laskeutuu pieneen suopainanteeseen johon on rakennettu silta. Uuniraunio on vaikeasti erotettava, vahvan kuntan peittämä kivikasa n. 5m polulta pohjoiseen. Se on kookkaista, 40-50cm läpimittaisista kivistä ladottu rakenne, jonka mitat ovat 2x2m. Rakenteen länsipuolella on havaittavissa jonkinlainen kuoppa.

Kiimakangas (1000027493) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Rakennuksen pohja Nälmänjoen itärannalla, kuusivaltaisen kangasmaan reunalla. Joki kulkee
muutaman kymmenen metrin päässä. Ruostepuron laskukohta on kohteelta n. 650m alavirtaan (linnuntietä). Pohja on jäänne paikalla sijainneesta metsätyökämpästä. Se on neliömäinen 5x5m, suunnassa kaakko-luode. Voimakkaasti sammaloituneen perustuksen korkeus on 20-30cm ja se on keskeltä kuopalla. Perustuksen päällä ei kasva puustoa.

Siikalammit (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee 43,5 kilometriä Lieksan luterilaisesta kirkosta itäkaakkoon.
Kyseessä on massiivinen betoninen uittopato Suomujoen yläjuoksulla noin 850 metriä Alanteen jokisuulta etelään päin. Padossa on kolme porttia. Rautaiset kaiteet ja sulkulaitteet ovat hyvässä kunnossa. Länsipuolella on näkyvissä vanhan arkkupadon jäänteitä. Padon pituus on noin 15 metriä, leveys 4 metriä ja korkeus 2-3 metriä. Pato on
valmistunut vuonna 1957. Patoa on käytetty viimeisen kerran vuonna 1964. (Potinkara 1993, s. 96) Runkosuunnitelmassa kohteen numero on 8 ja nimi “Älänteen uittopato” (Runkosuunnitelma 1998:, s. 31).

Tammikoski (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Siikajärven Varislahden pohjukassa on kosteikkoalueen poikki rakennettu työstetystä kivestä pato. Pato liittynee uittoon.

Suuri Uramonlampi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Suuri Uramonlammen pohjoispuolella olevalla rinteellä on historiallinen talonpaikka romahtanut hirsirakennus ja kaskiröykkiöitä. Kuusikkoa on raivattu kivistä ja metsä on nyt kivetön ja tasainen.

Mäkränniemi länsi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kallioharjanteen eteläpäässä on n. 6 x 5 m kokoisen rakennuksen perustus. Penkki on tehty maasta ja kivistä. Uunin jäännökset ovat koilliskulmauksessa. (N 6932638 E 625330).
Kallioharjanteen keskiosassa on kivistä tehty rakennuksenperutusta, jossa on edelleen joitakin lahojen hirsien jäännöksiä, joissa on lankanauloja. Tämä on selvästi nykyaikainen jäännös, peräisin 1900-luvulta, mahdollisesti ladon perustus. Siis ei muinaisjäännös.
Kallioharjanteen pohjoispäässä on kaksi rakennuksenperustusta, rakennettu lohkokivistä.
Pohjoisempi rakennuksenperusta on kooltaan 5 x 6 m,uunin jäännökset ovat koilliskulmassa. (N 6932712 E 625342). Eteläisempi on kooltaan 3 x 3 m, uunin jäännöksiä ei havaittu.
Kohteiden ajoituksesta ei ole muuta tietoa kuin se, että keskellä sijaitseva ladon tms. jäännös on selvästi nykyaikainen. Rakennustavan perusteella vaikuttaa siltä, että pohjoisimmat rakennuksenjäänteet ovat 1800- tai 1900-luvuilta. Eteläisin ra-kennuksenpohja vaikuttaa sekä rakenteensa että maatumisensa puolesta näitä varhaisemmalta.

Pirilänmäki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Pirilänmäen talon ja etelässä olevan mökkitien välisellä pensaikkoisella keto- ja metsäalueella merkkejä kolmesta rakennuksesta.

Tuupasenniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Tuupasenniemi sijaitsee Pielisjoen Niskaveden pohjoisrannalla. Se on jokeen kaakko-luode -suunnassa työntyvä matala, pitkähkö särkkämäinen niemi, jonka maaperä on hiekkaa. Pienialaisen niemekkeen korkeimmalla kohdalla on 5 x 5 m laaja rakennuksenpohja, joka erottuu matalana 1 m leveänä maavallina. Sen koillisnurkassa on 2 x 2 m laaja ja 0,7 m korkea maan- ja kivensekainen kumpare, jonka sisälaitaa on tongittu 0,6 x 0,7 m alalta. Lisäksi kumpareessa todettiin tiilenpaloja - kyseessä on selvästi tulisijan jäännös. Jäännösten päällä kasvoi täysikasvuista sekametsää.
Lisäksi niemessä on kuoppa, jonka laajuus on 1,5 x 1 m ja syvyys 0,7 m. Siitä lähtee pohjoiseen ojamainen kaivanto, jonka pituus on 1,5 n, leveys 0,6 m ja syvyys 0,3 m. Muodon perusteella kyseessä saattaa olla puolustusvarustus.
Kolmas havaittu rakenne on pohjakaavaltaan pyöreähkö röykkiö, jonka halkaisija on 2,5 m ja kor-keus 0,5. Kiviaines on pääosin pyöristynyttä; röykkiötä on hiljattain pengottu.

Vilponlammit 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on merkitty tien varressa olevaan opaskarttaan. Kohde sijaitsee Inarintien pohjoispuolella, Vilponlammin-Kaatiinlammin puolustuslinjan koillispuolella, pienellä kumpareella. Kohteen vierestä kulkee retkeilyreitin polku ja itäpuolella on suo. Puusto on varttunutta kasvatusmetsää. Kumpareen poikki kaartuu loivasti juoksuhautamainen kaivanto. Sen pituus on noin kahdeksan metriä ja syvyys enimmillään puoli metriä. Kohteen rajaus on pistemäinen. On mahdollista, että tämän kohteen pohjois-/luoteispuolella, Karhunpolun varrella, olisi lisää sotahistoriallisia rakenteita, mutta tätä ei ehditty tarkistamaan inventoinnissa 2014.

Kaatiinlampi 2 (Asuinpaikat)
Moderni; Kohde sijaitsee Inarintien eteläpuolella, Kaatiinlammen itäpuolella, kuivalla kankaalla, jolla kasvaa mäntyvaltaista nuorta kasvatusmetsää. Paikalla on halkaisijaltaan 6-metrinen pyöreä alue, jota ympäröi matala oja. Lisäksi on seitsemän suurin piirtein samankokoista pyöreää alaa, jossa pyöreää kuopalla olevaa aluetta ympäröivät maavallit. Alueella on myös yksi pienempi suppilomainen kuoppa. Parakkien ja telttojen pohjia. Raimo Sillanpään ja Tauno Oksasen Salpalinnoitteet 10. prikaatin alueella - teoksen mukaan paikalla on ollut välirauhan aikaan puolustusvarustusten rakennushenkilöstön parakki- ja telttakylä.

Vilponkangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Vilponkankaalla Inarintien eteläpuolella, noin 700 metriä panssariestekivistä lounaaseen. Alue on kuivaa kangasta, jossa kasvaa mäntytaimikkoa. Tieuran pohjoispuolella on rivissä tuliasemia. Rakenteita on yhdeksän. Ne ovat suurin piirtein samankokoisia (4 x 5 metriä) suorakaiteenmuotoisia kuoppia, jossa on kulkuaukko. Muutamia puurakenteita on säilynyt kuoppien reunoilla. Useimpien päällä kasvaa kuusia. Mahdollisesti Kuotiin puolustusaseman kranaatinheittimistön linnoitetut tuliasemat. Raimo Sillanpään ja Tauno Oksasen teoksen ”Salpalinnoitteet 10. prikaatin alueella” -mukaan ne sijaitsivat noin puolen kilometrin päässä Kuotiin puolustusasemista.

Tervasuo (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Inarintien Salpalinjakohteista vajaat kaksi kilometriä luoteeseen, Tervasuon länsipuolisella kankaalla, huonokuntoisen metsäautotien pohjoisreunassa. Paikalla on kuivahkoa mäntykangasta, jolla kasvaa uudistuskypsää metsää. Paikalla on pidempi haarautuva juoksuhauta ja pohjoisempana lyhyt pätkä juoksuhautaa. Pohjoiseteläsuuntainen juoksuhauta muodostaa loivan siksak-kuvion. Pohjaosa on kapea ja maaperä varsin kivinen. Valleineen hauta on reilun puolen metrin syvyistä. Haudasta lähtee länteen haara, jota pitkin pääsee rinteen alle. Osa Salpalinjaa.

Oinaslampi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Laserkeilausaineistossa 08/2017 kohteessa erottui taistelukaivantoja muistuttavia ilmiöitä. Ympäristössä on runsaasti toisen maailmansodan aikaisia linnoitteita.
Kohde tarkastettiin vuoden 2021 inventoinnissa. Petkeljärventien itäpuolelta alkaa yhdyshauta, joka haarautuu mäen laella kahdeksi taisteluhaudaksi rannan suuntaisesti. Taisteluhaudat ovat leveitä, noin 1,5 metriä ja niissä on tuliasemia. Linnoitteet sijoittuvat mäen kumpareelle. Näiden eteläpuolella on notkelma, jonka jälkeen maasto taas hieman nouse ja siellä, noin 60 metriä mainituista asemista etelään, on kuoppa koko 2x4 metrin kokoinen ja syvyys noin 1,5 metriä sitä ympäröivän vallin päältä mitattuna. Kuoppaan ei johda käytävää. Noin 5 metriä kuopan pohjoispuolella on tuliaseman näköinen kaivanto. Luultavasti kuoppa liittyy linnoittamiseen. Tästä kuopasta noin 70 metriä länteen on vielä yksittäinen tuliasema, johon johtaa kapea 8 metriä pitkä käytävä pohjoisesta. Vuoden 2021 inventoinnin yhteydessä tehtyjen havaintojen perusteella aiempaa laserkeilausaineiston perusteella aiempi aluerajaus pieneni selvästi.

Petkeljärvi 3 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Laserkeilausaineistossa 08/2017 kohteessa erottui taistelukaivantoja muistuttavia ilmiöitä. Ympäristössä on runsaasti toisen maailmansodan aikaisia linnoitteita.
Kohde tarkastettiin vuoden 2021 inventoinnissa. Alue on hiekkapohjaista kuivahkoa mäntykangasta. Laserkeilausaineiston perusteella tehty aluerajaus on aika suuri. Inventoinnissa havaittiin linnoitteita hajanaisesti neljässä kohtaa alueella. Kohteen eteläosassa on laajin linnoitekeskittymä, johon kuuluu taisteluhautoja, kaksi konekivääriasemaa ja korsu. Konekivääriasema 1 on rannassa, torjuntasuunta koilliseen ja konekivääriasema 2 on siitä noin 100 metriä länsilounaaseen, hieman kauempana rannasta ja torjuntasuunta itään. Näistä johtaa taistelu/yhdyshaudat konekivääriaseman 2 länsipuolella noin 15 metrin päässä olevaan korsuun. Näiden pohjoispuolella on taisteluhautoja kolmessa kohtaa, kaukaisin pätkä noin 500 metrin päässä.

Pieni Kuikkalampi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Laserkeilausaineistossa 08/2017 Pienen-Kuikkalammen itäpuolisen saarekkeen itärannalla erottui taistelukaivantoja muistuttavia ilmiöitä. Ympäristössä on runsaasti toisen maailmansodan aikaisia linnoitteita.
Kohde tarkastettiin vuoden 2021 inventoinnissa. Alue on hiekkapohjaista kuivahkoa mäntykangasta. Linnoitteet keskittyvät niemen ja etelä- ja pohjoisosan kumpareille, välissä on linnoittamaton notkelma. Eteläosassa taisteluhaudan pohjoispäässä on konekivääriasema, josta erottuu ampumasektori koilliseen. Pohjoisosassa on korsu, koko noin 4x4 metriä, josta johtaa yhdyshauta asemiin.

Petraniemi 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Petraniemen koillispuolella, Valkiajärven länsirannalla erottui laserkeilausaineistossa 08/2017 useassa kohdassa taistelukaivantoja muistuttavia ilmiöitä. Ympäristössä on runsaasti toisen maailmansodan aikaisia linnoitteita.
Kohde tarkastettiin vuoden 2021 inventoinnissa. Alue on kuivahkoa hiekkapohjaista mäntykangasta, mutta linnoitettu kapea harjanne on melko kivinen. Linnoitettu harjanne on noin 900 metriä pitkä. Linnoitteissa on säilynyt vielä puurakenteita, mm. taisteluhaudoissa näkyy puupaaluja ja niiden ympärillä rautalankaa. Harjanteen päällä on taisteluhautaa, jossa tuliasemia. Hauta ei kuitenkaan muodosta täysin yhtenäistä ketjua, vaan katkeaa paikoitellen. Lisäksi harjanteen päällä on yksittäisiä pari metriä leveitä tuliasemia.

Kokkolahti-Korkeasärkkä (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on suomalaisten talvisodan aikana tekemä taisteluhauta, joka sijaitsee Petkeljärven kansallispuistossa Kuikkalammen ja Kokkolahden välisellä kannaksella havumetsässä. Taisteluhauta on kaivettu maahan. Sen kokonaispituus on noin 400 m. Haudan yläosan leveys on keskimäärin 70 cm ja alaosan 25 cm. Syvyys on 60 cm. Torjuntasuunta on kaakkoon.
Korkeasärkällä on pesäkkeitä, korsuja, taisteluhautoja, poteroita. Alueella ei ole taisteltu, vaan kohde kaivettiin Sotkasenvaara-Piistinniemen jälkeiseksi puolustuslinjaksi. Osa Ilomantsin puolustuslinjoja.
Kohde tarkastettiin vuoden 2021 inventoinnissa. Alue on hiekkapohjaista kuivahkoa mäntykangasta, kapean Korkeasärkän yläosa on kivistä. Kuikkalammen ja Kokkolahden välillä taisteluhauta kulkee matalan harjanteen mukaisesti. Hauta päättyy etelässä Kokkolahden pohjoispuoleisen törmän päälle, Taitajantaival-nimisen polun pohjoispuolella. Polun kulku on hieman virheellinen peruskartassa, sillä tosiasiassa se kulkee lammen rannassa. Korkeasärkällä oleva linnoitteet ovat pääosin lyhyitä taisteluhaudan pätkiä, pisin noin 50 metriä ja lyhimmät alle 10 metriä. Lisäksi särkällä on yksittäisiä taisteluasemia, poikkeuksena särkän pohjoiseen laajeneva osa, jonka kärjessä on ollut ilmeisesti tähystysasema tai tuliasema sekä itälaidalla kaksi konekivääriasemaa. Taisteluhaudat ja konekivääriasemat ja niihin liittyvät taisteluhaudat on rajattu erillisinä alueina. Haudat särkän päällä ovat melko kapeita.

Ikola (1000031115) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Neuvostoliiton joukkojen talvisodan aikana Möhkön ympäristöön rakentamaa laajaa korsukylää puolustusvarustuksineen. Kohde sijaitsee Leminvaarantien ja Viinivaarantien risteyksen ympäristössä pääosin risteyksen pohjoispuolella mutta myös Leminahontien itäpuolella. Maasto on kangasmetsää valtapuuna mänty.
Alueella on kymmeniä korsuille kaivettuja kuoppia, joista on poistettu puurakenteet. Kuoppien koko on keskimäärin 3 x 3 m ja syvyys 0,8 m. Kohteen keskiosassa on kuusi suurikokoisempaa korsujen kuoppaa, joiden keskimääräinen koko on 10 x 8 m ja syvyys 1,5-2 ,5 m. Kohde on tarkastettu maastossa osittain. Paikkatietokannan rajaus perustuu laserkeilausaineistoon ja on luonteeltaan ohjeellinen.

Mustankorvenkangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Neuvostoliiton joukkojen talvisodan aikana Möhkön ympäristöön rakentamaa laajaa korsukylää puolustusvarustuksineen. Kohde sijaitsee Leminahontien molemmin puolin mäntyä kasvavassa kangasmaastossa.
Kohteessa on maahan kaivettuja, eri kokoisia korsujen kuoppia. Kuoppien koko on keskimäärin 3 x 3 m ja syvyys 0,8 m. Alue on tarkastettu osittain maastossa. Paikkatietokannan rajaus perustuu laserkeilausaineistoon ja on ainoastaan ohjeellinen.

Lautakangas (1000031117) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Neuvostoliiton joukkojen talvisodan aikana Möhkön ympäristöön rakentamaa laajaa korsukylää puolustusvarustuksineen.
Valtaosa kohteesta sijaitsee Lautakankaan länsipäässä olevalla avaralla kankaalla, jossa maastossa on nähtävissä runsaasti syviä ja muodoltaan selkeän nelikulmaisia korsukuoppia, niiden ympäristöön kaivettuja tuliasemia ja poteroita sekä lyhyitä juoksuhaudan pätkiä, jotka levittäytyvät osittain myös kosteikon pohjoispuolelle. Tarkastushetkellä alueella oli juuri liikkunut metallinetsijöitä, joiden jäljiltä alueella oli havaittavissa runsaasti kaivamisesta syntyneitä kuoppia ja maastoon jätettyjä metalliesineitä.
Pääpuolustusaseman ohella alueen läheisyydessä sijaitsee ainakin kaksi alakohdetta. Alakohteeksi 1 merkitty käsittää rinteen reunaan kaivetun poterorivin, jonka pääpuolustussuunta on etelään, ja alakohteeksi merkitty puolestaan Lidar-korkeusmallissa erottuvat mahdolliset korsukuopat. Alakohdetta 2 ei tarkastettu maastokäynnin yhteydessä. Kohteen ympäristöstä on todennäköisesti löydettävissä lisää sotahistoriallisia rakenteita.

Hako-oja (1000031119) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa Neuvostoliiton joukkojen talvisodan aikana Möhkön ympäristöön rakentamaa laajaa korsukylä puolustusvarustuksineen. Kohde sijaitsee Leminahontien molemmin puolin sekametsässä, kivikkoisessa maastossa.
Kohteessa on maahan kaivettuja korsukuoppia, joiden keskimääräinen koko on noin 2 x 2 m ja syvyys 0,6. Kuoppia sijaitsee alueella harvakseltaan. Kohde on tarkastettu maastossa vain osittain. Paikkatietokannan rajaus perustuu laserkeilausaineistoon ja on ainoastaan ohjeellinen.

Taivallamminkangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohteessa on suomalaisten toisen maailmansodan aikana rakentamia linnoitteita. Kohteet sijoittuvat laserkeilausaineiston perusteella yhdeksälle alueelle Taivallamminkankaan ympäristössä.
Kohde on tarkastettu osittain. Paikkatietokannan aluerajaukset perustuvat 09/2017 laserkeilausaineistoon.
Ravajärventien molemmilla puolilla, noin 350 m Möhköntien risteyksestä, kangasmetsässä on maahan kaivettuja tuliasemien ja korsujen kuoppia. Tien pohjoispuolella on tykkiasema, jonka koko on 3 x 4 m ja syvyys 2 m. Aseman kuopan itäreunalla on ampuma-aukko ja asemaan johtaa sen takaa 1,5 m leveä luiska. Tykkiaseman pohjoispuolella on kahteen laakeaan luonnonmuovaamaan kookkaaseen kuoppaan kaivettu korsuille omat kuopat, joiden koko on 3 x 5 m ja syvyys 1,5 m. Tien eteläpuolella on pieniä tuliasemia sekä muutamia kookkaampia kuoppia mahdollisesti korsuja ja telttoja varten.
Ravanjärventien länsipuolella noin 900 m päässä Möhköntien risteyksestä tietä pitkin mitattuna on mäntyä kasvavassa kangasmaastossa 4 kuoppaa joidan koko on 6 x 6 m ja syvyys 1 m. Kuoppien pohjoispuolella on lyhyt osio maahan kaivettua yhdyshautaa.
Pienen Kuikkalammen itäpuolella on mäntyjä kasvavassa kangasmaastossa maahan kaivettuja taisteluhautoja, tuliasemia ja korsujen kuoppia. Osassa on vielä jäljellä jäännöksiä puisista tukirakenteista. Torjuntasuunnat ovat itään ja etelään.

Ilajan Ruukinpohja (Puolustusvarustukset)
Moderni; Ilajanjärven eteläpuolella, alueella Jokivaarasta Ilajan Ruukinpohjaan, käytiin jatkosodassa heinäkuun lopulla 1944 taistelu suomalaisten ja neuvostojoukkojen välillä. Maastoa on myös linnoitettu. Alue on tarkistettu vain osittain. Paikkatietokantaan rajatulta alueelta löytyi korsun kuoppa, jonka koko on 2 x 2 m ja syvyys 1 m sekä lyhyt osio taistelu- tai yhdyshautaa sekä pieni tuliasema, jonka torjuntasuunta on koilliseen.
Ilajan Ruukinpohjan alueella on sijainnut 1800-luvun alkupuolella harkkohytti (Ilajankosken harkkohytti MJ-rekisterinumero: 1000015820).

Parissavaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on talvisodan aikana Hattuvaaraan johtaneen tien varrella sijainnut, Neuvostoliiton joukkojen rakentama korsukylä. Alueella erottuu 09/2017 laserkeilausaineistossa kymmeniä korsukuoppia. Korsukylän ympäristöön oli yleensä myös rakennettu kenttälinnoitettuja puolustusasemia. Kylässä oli keittiö, hevossuojat ja jopa tanssilava.
Alue on tarkastettu maastossa vain osittain. Hatuntien eteläpuolella, Syrjälä nimisen tilan itäpuolelta Pienen Parissavaaran länsipuolella sijaitsevalle ojalle saakka on hakkuuaukealla kymmeniä korsukuoppia, joiden keskimääräinen koko on 3 x 3 m ja syvyys 0,7 m.
Kohteiden rajaus paikkatietokannassa perustuu 09/2017 laserkeilausaineistoon ja on luonteeltaan suuntaa antava.

Pönttökangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa talvisodan aikana Hattuvaaraan johtaneen tien varrella sijainneita, Neuvostoliiton joukkojen rakentamia korsukyliä. Hatuntien molemmin puolin erottuu 09/2017 laserkeilausaineistossa useita korsukuoppia muistuttavia ilmiöitä. Korsukylien ympäristöön oli yleensä myös rakennettu kenttälinnoitettuja puolustusasemia.
Kohdetta ei ole tarkistettu maastossa. Kohteen rajaus paikkatietokannassa perustuu 09/2017 laserkeilausaineistoon ja on luonteeltaan suuntaa antava.

Saapasniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa talvisodan aikana Hattuvaaraan johtaneen tien varrella sijainneita, Neuvostoliiton joukkojen rakentamia korsukyliä. Hatuntien kummallakin puolella erottuu 09/2017 laserkeilausaineistossa kymmeniä korsukuoppia muistuttavia ilmiöitä. Korsukylien ympäristöön oli yleensä myös rakennettu kenttälinnoitettuja puolustusasemia.
Kohdetta ei ole tarkistettu maastossa. Kohteen rajaus paikkatietokannassa perustuu 09/2017 laserkeilausaineistoon ja on luonteeltaan suuntaa antava.

Sortokangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde on osa talvisodan aikana Hattuvaaraan johtaneen tien varrella sijainneita, Neuvostoliiton joukkojen rakentamia korsukyliä. Sortokankaalla, Hatuntien molemmin puolin erottuu 09/2017 laserkeilausaineistossa useita korsukuoppia muistuttavia ilmiöitä. Korsukylien ympäristöön oli yleensä myös rakennettu kenttälinnoitettuja puolustusasemia.
Kohde on tarkastettu osittain maastossa. Sen lounaisosassa, Hatuntien länsipuolella, on mäntyjä kasvavassa kangasmaastossa talvisodan aikaisen hevostallin jäännökset. Maastossa on noin 20 x 80 m kokoinen, osittain tasoitettu alue, jonka länsireunassa erottuu keskimäärin 0,7 m korkea maaleikkaus. Hevostalli on ollut luonteeltaan tilapäinen, lähinnä puupaluista ja havuista rakennettu suoja. Muualla kohteessa on yli 20 korsukuoppaa, joiden keskimääräinen koko on 3 x 4 m ja syvyys 1,2 m.
Kohteen rajaus paikkatietokannassa perustuu 09/2017 laserkeilausaineistoon ja on luonteeltaan suuntaa antava.

Riikola (1000031250) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Toisen maailmansodan aikainen taisteluhauta ja tuliasemia, jotka sijaitsevat Mönnintien molemmin puolin, Pielisjoen länsirannalla.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sotilaskarttaan, joka on päivätty 26.7.1940 on rannalle merkitty katettu, kenttälinnoitettu konekivääriasema ja taisteluhauta. Kohteen rajaus perustuu 09/2017 laserkeilausaineistoon ja on luonteeltaan suuntaa antava.

Hakosalmenniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Hakosalmenniemen pohjoisosassa erottuu laserkeilausaineistossa taistelukaivantoja muistuttavia ilmiöitä, jotka ovat todenäköisesti suomalaisten toisen maailmansodan aikana rakentamia kenttälinnoitettuja taisteluhautoja tuliasemia ja korsuja.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Paikkatietokannan rajaus perustuu 09/2017 laserkeilausaineistoon ja on ainoastaan suuntaa antava.

Imantokivenkangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Niemenjoen länsirannallaerottuu laserkeilausaineistossa taistelukaivantoja muistuttavia ilmiöitä, jotka ovat todenäköisesti suomalaisten toisen maailmansodan aikana rakentamia kenttälinnoitettuja taisteluhautoja, tuliasemia ja korsuja.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Paikkatietokannan rajaus perustuu 09/2017 laserkeilausaineistoon ja on ainoastaan suuntaa antava.

Vorottaniemenkangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Virranlammen länsirannalla ja Rajarannantien itäpuolella erottuu laserkeilausaineistossa taistelukaivantoja muistuttavia ilmiöitä, jotka ovat suomalaisten toisen maailmansodan aikana rakentamia kenttälinnoitettuja taisteluhautoja, tuliasemia ja korsuja. Yksityishenkilöltä saapuneen tiedon mukaan rakenteet jatkuvat myös tien pohjoispuolelle.
Kohdetta ei ole tarkastettu kokonaisuudessaan maastossa. Paikkatietokannan rajaus perustuu 09/2017 laserkeilausaineistoon ja on ainoastaan suuntaa antava.

Kruununtie (Kulkuväylät)
Historiallinen; Nykyinen Jaamankankaantie eli Kruununtie kulkee Lehmon eritasoliittymän ja Puntarkoskentien välillä edelleen samalla linjauksella kuin 1700-1800-luvullakin. Kruununtie on yhdistänyt Pohjois-Savon sekä Pohjois-Karjalan. Samalla linjalla säilyneen tieosuuden pituus on noin 5,5 km.

Mataraniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Mataraniemessä. Paikalla on kaksi ilmeisesti välirauhan aikana tehtyä taistelukaivantoa. Näistä toinen sijaitsee Mataraniemen itärannalla ja toinen niemen kaakkoiskärjessä. Itärannan taisteluhaudassa on kolme ampumasyvennystä ja niiden ampumasuunta on itään Yliskylänjoen suuntaan. Niemen kärjessä sijaitsevassa kaivannossa ampumasyvennyksiä on neljä ja niiden ampumasuunta on kaakkoon Lautiaisen suuntaan.
Lidar -kartta-aineistossa kaivantojen välissä näkyy heikompi ura, joka näyttäisi yhdistävän kaivannot toisiinsa. Kyseessä on mahdollisesti siis vain yksi kaivanto.

Kovero Alanen 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Alanen-nimisen järven pohjoisrannalla, tasalakisen kumpareen päällä, mäntymetsässä. Paikalla on yhdeksän kuoppaa, jotka kairanäytteiden pe-rusteella tulkitsin hiilihaudoiksi. Niitä saattaa olla alueella nyt löytyneitä lukuisampiakin, koska maasto on mättäikköistä ja osa kuopista hankalasti erotettavia.

Kovero Alanen 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Jänisjoen ja Alasenjärven välisellä kannaksella, mäntyvaltaista sekametsää kasvavalla kumpareella, totesin kuopan, jonka laajuus on 3 x 2 m ja syvyys 0,6 m (ilman vallia). Sen reunoilla on maavalli, jonka leveys on 0,8 m ja korkeus 0,1 m. Pohjan muoto on kulmistaan pyöristynyt suorakaide.

Sukkulanjoki, mylly (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Mylly on valmistunut 1850-1860-luvulla. Myllylän tila on lohkaistu isommasta tilasta 1930-luvulla. Alueelle on muodostunut lisää rakennuksia 1900-luvun aikana. Alueella on ollut myös kalankasvatusta, joka on loppunut 1900-luvun lopulla.
Myllyyn on uusittu turbiini 1900-luvun alussa.
Mylly vaurioitui pahasti Kranaatin räjähtäessä. Kuitenkin myllyä korjattiin ja uusittiin, esimerkiksi 1960-luvulla pärekatto uusittiin.

Raja-Valkea 2 (Puolustusvarustukset)
Ei määritelty; Alueella on toisen maailmansodan aikaisia taistelukaivantoja. Aluerajaus tehty lidar-aineiston perusteella 27.2.2019.
Kohde on tarkastettava maastossa.

Tokrajärvi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puolustusvarustuksia, puinen panssarieste.

Tokrajärvi Kolmikanta (Puolustusvarustukset)
Moderni; Puolustusvarustus, puinen panssarieste.

Petkeljärvenharju (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde tarkastettiin vuoden 2021 inventoinnissa, aiempi aluerajaus oli tehty laserkeilausaineiston perusteella. Alue on hiekkapohjaista kuivahkoa mäntykangasta. Muinaisjäännösaluerajaus oli tehty melko suureksi laserkeilausaineiston perusteella tehdyssä rajauksessa. Inventoinnissa linnoitteita havaittiin noin 550 metrin matkalla ja ne keskittyivät pääosin kolmeen kohtaan. Lounaispäässä, sillan lähellä, on taisteluhautaa ja tuliasema. Näistä 170 metriä koilliseen on kaksi tuliasemaa, kooltaan noin 1x2 metriä ja syvyydeltään metri. Näistä noin 30 metriä koilliseen alkaa yhtenäisempi parisataa metriä pitkä rannan suuntainen taisteluhauta, jossa tuliasemia ja haudan itäpäässä konekivääriasema. Konekivääriasemesta noin 50 metriä länteen on majoituskorsun kuoppa, koko noin 7x7 metriä, josta yhdyskäytävä asemiin.
Siellä täällä kankaalla on lisäksi muutamia yksittäisiä pieniä poteroita, joita on usein vaikea havaita ja niitä ei laserkeilauskuvissa erotu.

Huutosärkät (Puolustusvarustukset)
Moderni;

Kääntämänkangas (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella sijaitsee tiedonannon ja Lidar-korkeusmallin perusteella toisen maailmansodan aikaisia varustuksia. Kohteen aluerajausta tarkennettu 11.5.2021 korkeusmallin perusteella. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja se vaatii lisäselvityksiä.

Piistiinniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Talvisodan taisteluasemia, juoksuhautoja, korsun pohjia ja poteroita.

Autiokangas (1000036569) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kalliojärven luoteisrannalla, Autiokankaan etelärinteellä on yhdeksän raivausröykkiötä.

Rostuvinpuron suu (Maarakenteet)
Historiallinen; Polvijärven luoteispuolella, Rostuvinpuron suun länsirannan tuntumassa sijaitsee kaksi maakuoppaa n. 15 m etäisyydellä toisistaan. Läntisempi kuoppa sijaitsee laakean matalan kumpareen laen itäreunalla ja on kooltaan 1,4 x 0,6 m ja syvyys n. 40 cm.
Toinen kuoppa sijaitsee edellisestä länteen, rinteen alaosassa, lähempänä joki-uomaa. Sen koko on 1 x 0,7 m ja kuoppa on matalahko.

Rostuvinpuronsuu itä (Maarakenteet)
Historiallinen; Polvijärven luoteisrannalla, Rostuvinpuron suun itäpuolella 180 m.
Rannassa on mäenkumpare, jonka laella on kuoppa, halkaisijaltaan n. 2,5 m. Kuopassa on matalat vallit. Kuopan syvyys on 40 - 60 cm.

Karvolanniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Juuanjärven pohjoispään lounaisrannalla sijaitsevan Karvolanniemen kärjessä on 11 raivausröykkiötä, joiden koko vaihtelee 1,5- 2 m halk. Kaakkoisrannassa on luonnonkivistä tehdyn kiukaan jäänne ja sen länsipuolella kaksi kuoppaa. Niemeen on merkitty talo (ilman nimeä) 1840-luvun pitäjänkartalla ja 1800-l lopun kartoilla.
Röykkiöiden muodostaman U:n muotoisen asettelun keskellä on edelleen puuton nurmikkoinen alue.

Änäkäinen Päävaara pohjoinen (Puolustusvarustukset)
Moderni; Lidarkartalta paikannettu varustus, jossa kaksi taisteluhautaa kukkulan pohjoisreunalla. Maastossa tarkastamattomia.

Kiihtelysvaara Vanha Tohmajärventie (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kiihtelysvaaran kylän läpi kulkee Tohmajärvi–Kiihtelysvaara–Eno-tie, jota voi luonnehtia maakunnalliseksi. Se esiintyy 1700-luvun puo-livälin kartassa (esim. Boström 1745–46), mutta voi olla huomattavasti vanhempikin.
Vanhasta tielinjauksesta on säilynyt noin 60 metrin pituinen osuus noin 120 metriä Kiihtelysvaaran kirkonpaikasta kaakkoon

Koljonen (1000037109) (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kalliossa, talon sisäänkäynnin vasemmalla puolella, aivan talon vierellä kaivaerrus: 1819 KARTANON TUONUT JOHAN KOLJONEN SYNTYN 18 25/9 19 T 18 7/11 87. Kalliossa myös kaksi muuta kaiverrusta, noin 30 cm korkea X sekä mahdollisesti kirjainsarja CCC. Kirjainten korkeus noin 15 cm, niiden edessä epäselvä kaiverrus.

Kiihtelysvaara Vanha Tohmajärventie (1000037115) (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kiihtelysvaaran kylän läpi kulkee Tohmajärvi–Kiihtelysvaara–Eno-tie, jota voi luonnehtia maakunnalliseksi. Se esiintyy 1700-luvun puolivälin kartassa (esim. Boström 1745–46), mutta voi olla huomattavasti vanhempikin. Historioitsija Jaana Juvonen mainitsee tien ol-leen olemassa ainakin jo 1600-luvun loppupuolella (Juvonen 1990: 371–372).
Inventoinnissa todettiin, että vanhasta tielinjauksesta on säilynyt noin 60 metrin pituinen osuus noin 120 metriä Kiihtelysvaaran kirkon-paikasta kaakkoon. Kohta on jäänyt maantie- ja moottoriajoneuvokäytöstä, mutta toimii nykyisin kevyen liikenteen väylänä. Tie on asfalttipintainen ja 4–5 m leveä.
Väylä on ulkoasultaan hyvin vaatimaton ja esimerkiksi varsin tarkasti samalla korkeustasolla ympäröivän alueen kanssa. Sen voi olettaa olevan varsin hyvin säilyneen ja edustavan 1900-luvun alkupuolta vanhempaa tienrakennusperinnettä.

Totkunniemi Kynän mylly (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Mylly on sijainnut Myllyjoessa Kynänkallion alapuolella. Kynän myllyn paikalla havaittiin kivestä ja maasta tehty penger, jolle johtaa Totkunniemen kylältä tie. Penkereen
ja ojan välissä on kivikasa, samoin ojan toisella puolella. Oletettavasti nämä ovat myllyn jäännöksiä. Mylly on merkitty jo vuoden 1868 isojakokartalle, mutta se lienee ollut käytössä vielä ennen sotia.

Kansalan mylly (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kansalan myllyn jäännökset sijaitsevat Polvijärven Rauanjoen länsirannalla niemen kärjessä.
Mylly on mahdollisesti rakennettu 1800-luvulla ja se on purettu noin 25 vuotta sitten.
Jäljellä on ainoastaan muutamia reunasuisteiden hirsiä, kivinen voimakanava sekä pohjalavan aluspuita.

Siikakosken teollisuusalue (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Siikakosken tehdasalue, jossa historialliselta ajalta lähtien mylly, suisteita, kivisilta, kaksi tehdaskanavaa, vesisaha ja sittemmein verkatehdas.

Pohattalanlemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kittilänsaaren ja Aleksinsaaren välisellä nimettömällä kankaalla erottuu Lidar-korkeusmallissa kaksi taistelukaivantoa, joiden torjuntasuunta on itään ja pohjoiseen. Tämän lisäksi alueella on nähtävissä useita kuoppia, joiden käyttötarkoitus on epäselvä.
Kohde vaatii lisäselvitystä eikä sitä ole tarkastettu maastossa.

Huonokkaanmäki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Historiallisen ajan asuinpaikka sijaitsee Huonokkaanmäen itäpuolisella kosteahkolla kankaalla sekä osittain mäen rinteessä. Alueella havaittiin tarkastuksen aikana kuusi näkyvää rakennetta, jotka sijaitsevat kahdessa keskittymässä. Rakennekeskittymien välinen etäisyys on noin 100 metriä. Osa rakennuksista on nähtävissä Rupsanniemeen johtavalta tieltä.
Rakennuskeskittymä 1 sijaitsee Huonokkaanmäen itärinteessä ja koostuu ladosta, navetasta sekä mahdollisesta asuinrakennuksen pohjasta. Mahdollinen asuinrakennus on kooltaan 4,5x7 metrinen ja sen keskivaiheilla on nähtävissä matala piisin tai uunin pohja. Rakenne on suurelta osin heinikoitunut ja sen tarkkojen mittojen tai ominaisuuksien hahmottaminen maastossa on haastavaa.
Navetta puolestaan erottuu selvästi. Kyseesä on matalalla kivijalalla varustettu hirsirakenne, jonka katto sekä seinät ovat romahtaneet. Kooltaan navetta on 6x5 metriä ja siinä on leveä oviaukko. Myös lato erottuu maastossa hyvin, joskin myös tässä tapauksessa katto ja seinät ovat osittain romahtaneet. Lato on kooltaan 5x5 metriä.
Rakennuskeskittymä 2 pitää sisällään tallin, ladon ja kellarikuopan. Näistä selviten maastosta erottuu talli, joka on varsin suurikokoinen ja korkea. Osa seinistä on kaatunut ja katto romahtanut. Osa ovista on kaatunut ja tallautunut rakennuksen pohjalle. Kooltaan tallirakennus on 12x5 metriä.
Rakennuskeskittymään 2 kuuluva lato on heikossa kunnossa ja ainoastaan muutamat seinät ovat pystyssä. Kooltaan lato on 4x4 metriä. Kellarikuoppa sijaitsee tallin pohjoispuolella olevan pienen kukkulan laen tuntumassa. Kyseessä on kiviseinäinen ja suorakaiteen muotoinen rakenne, jonka mitat ovat 2,5x1,5 metriä.

Valkiajärvi 1 (1000038807) (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Kiteen Valkiajärven luoteisrannalla.
Neljästä tukista muodostuva lautta sijaitsee noin 2 m syvyydessä. Lautan puuaines on kovaa. Viistottujen tukkien pituus on noin 2,5 m. Lautan neljästä tukista kolme on edelleen yhdessä, neljäs on irronnut kiinnitysriu’sta. Naulojen jälkiä ei ole havaittavissa.

Valkiajärvi 2 (1000038808) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Kiteen Valkiajärven luoteisosassa.
Kohde on liistekatiska, joka sijaitsee noin 0,5 - 1,5 metrin syvyydessä. Katiskassa on havaittavissa sisäänmenoaukko, jonka leveys on noin 40 cm. Katiskaan liittyy mahdollinen ohjeaita.

Pappila (1000038842) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Tykkiasema sijaitsee Karsikon pappilan länsipuolisen rinteen juurella. Asema koostuu viidestä tai useammasta rinteen reunaa myötäilevästä pyöreästi kuopasta. Halkaisijaltaan kuopat ovat noin viisi metrisiä. Ampumasuunta on itään, jolloin rinne on toiminut aseman rintasuojana. Pappilan ympäristö on suosittua ulkoilualuetta ja tämän vuoksi kohde on kärsinyt vahinkoja.

Issakkalansärkkä 4 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Issakkalansärkän laen tuntumassa olevalla mäntykankaalla. Alueelle on toisen maailmansodan aikana kaivettu juoksuhautoja sekä muita taistelukaivantoja, jotka jatkuvat harvana ketjuna särkän eteläosasta aina sen pohjoiskärkeen. Osa varustuksista on ilmeisesti peitetty, mutta tästä huolimatta melko selvästi maastossa havaittavia. Paikallisilta oppailta saadun tiedon mukaan kaivannot ovat suomalaisten sotilaiden kaivamia, mutta pääasiassa neuvostojoukkojen käyttämiä.
Kohdetta havainnoitiin 24. syyskuuta 2020, mutta varsinainen kartoitus on tekemättä.

Pyyvaara (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Pyyvaaran kaakkoispuolisessa rinteessä, Jaakonvaarantien ja Pienen Särkivaarantien risteyksen läheisyydessä. Maastossa on havaittavissa useita, halkaisijaltaan 7-10 metriä olevia viljelyröykkiöitä sekä vanhaa peltomaata reunustava kiviaita. Osa röykkiöistä vaikuttaa ladotuilta, millä ilmeisesti on tavoiteltu viljelytoimintaa edistäviä lämmönvarausominaisuuksia. Kivirakenteiden ohella alueella on nähtävissä erilaisia maarakenteita, kuten kuoppia ja painanteita, joiden luonne jäi tarkastuksessa epäselväksi. Kyseessä on historiallisen ajan vilejlytoiminnasta kertova kulttuuriperintökohde, jonka tarkka kartoitus on toistaiseksi tekemättä.

Polvinurmi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Ilmoituksen mukaan aluella on havaittavissa maastoon kaivettuja taisteluhautoja ja mahdollisesti muita puolustusvarustuksia. Rakeneteet ovat oletettavasti toisen maailmansodan aikaisia.
Kohde vaatii lisäselvitystä. Sitä ei ole tarkastettu maastossa eikä sen rajaaminen Lidar-korkeusmallin (11/2020) perusteella ole mahdollista.

Vanha Tohmajärventie (Kulkuväylät)
Historiallinen; Vuoden 2020 tutkimusalueelle tiestä osui noin 300 metrin pituinen käytöstä pois jäänyt osuus, jonka vanhaan tielinjaan nähden poikittainen Kylväjäntie jakaa kahdeksi erilliseksi säilyneeksi osaksi. Tielinjan leveys on 4–5 m ja se oli kesällä 2020 osin sorapintaisena kevyen liikenteen väylänä, osin metsäpolkuna. Tien molemmin puolin on matalat ojat ja niiden ulkopuolella erottui siellä täällä tieltä raivattuja kiviä. Linjaus on jäänyt käytöstä 1900-luvun kuluessa uuden tien valmistuttua.

Palomäki (1000039860) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Varustus on sekametsää kasvavalla moreenikumpareella. Paikalla on neljä ampumapesäkettä ja niiden välissä yhdyshautaa. Kaivannot ovat melko kuluneita. Niiden syvyys on suuruusluokkaa yksi metri ja leveys noin 1,5 metriä. Torjuntasuunta on etelään.

Palomäki 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee lehtimetsää kasvavan kumpareen laella, asuinalueen kupeessa. Paikalla on
yksittäinen ampumapesäke ja noin kahdeksan metrin pituudelta siihen liittyvää yhdyshautaa.
Kaivantoja on osin täytetty mm. kivillä. Torjuntasuunta on etelään. On mahdollista, että osa alueen varustuksista on tuhoutunut viereisen omakotitaloalueen syntyessä.

Palomäki 3 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee täysikasvuisessa sekametsässä, jyrkän rinteen yläreunan päällä. Paikalla todettiin
kuoppa, jonka laajuus on 4 x 3 m ja syvyys 1,5 m. Sen itä- ja länsisivuilla on valli, jonka leveys
on 1,5 m ja korkeus 0,6 m. Kaivannon pohjakaava on suorakaide. Sijainnin ja muodon perusteella kyseessä on panssarintorjunta- tai muun kevyehkön tykin tuliasema, joka ajoittunee toiseen maailmansotaan. Torjuntasuunta on etelään

Palomäki 4 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla on luontaiseen notkelmaan tehty järeä ojamainen kaivanto, jonka pohjoinen (ylärinteen) puoli on kaivettu liki pystysuoraksi ja on 2–2,5 m syvä. Alareinteen puoleinen reuna on loivempi.
Kaivetusta maasta on kasattu alarinteen puolelle valli, jonka leveys on luokkaa 7 m ja korkeus
1 m. Kaivannon leveys ilman vallia on noin 10 m. Kaivannon arvioitu pituus inventointiraportin karttarajauksen perusteella arvioituna on noin 250 m. Ojan pohjalla kasvaa täysikokoisia kuusia.
Sijainnin ja muodon perusteella kyseessä on toisen maailmansodan aikainen panssariestekaivanto. Torjuntasuunta on etelään.

Hutsi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla on jyrkän rinteen juureen kaivettu oja, jonka ylärinteen puoli on kaivettu liki pystysuoraksi ja on 2–2,5 m syvä. Kaivannon pohjalla kasvaa täysikokoisia puita.
Pohjalle on paikoin kasattu puutarha- ja muuta jätettä. Kaivanto on epäilemättä ollut alun alkaen yhtenäinen, mutta kaksi maanrakennustöissä tuhoutunutta kohtaa jakavat sen nykyisin kolmeen osaan, kuten oheisesta kartasta ilmenee. Sijainnin ja muodon perusteella kyseessä on toisen maailmansodan aikainen panssariestekaivanto.
Torjuntasuunta on itään.
On mahdollista, että tämän kohteen ja samantyyppisen kohteen Hutsu 2 välisellä alueella, urheilukeskuksen pohjoispuolella, on samalla korkeustasolla ollut vastaavaa kaivantoa, joka on tuhoutunut tienteon yhteydessä. Kaivantoa on saattanut olla myös tämän kohteen lounaispuolella.

Hutsi 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla on luontaiseen notkelmaan kaivettu oja, jonka ylärinteen puoli on kaivettu liki pystysuoraksi ja on 2–2,5 m korkea. Kaivetusta maasta on kasattu alarinteen puolelle valli,
jonka leveys on useita metrejä ja korkeus 1 m. Kaivannon leveys ilman vallia on 5–10 m. Ojan
pohjalla kasvaa täysikokoisia puita. Sijainnin ja muodon perusteella kyseessä on toiseen maailmansotaan ajoittuva panssariestekaivanto. Torjuntasuunta on itään.

Hämeenlahti 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Oravisalon tien länsipuolella olevalla nyppylällä Vannila-nimisen tilan eteläpuolella, Hämeenlahden luoteisrannalla sekametsässä on kaksi tykkiasemaa, kenttälinnoitetun korsun kuoppa, yksi kuoppajäänne ja yhdyshautaa. Tykkiasemia on merkattu vuoden 1941 sotilaskarttaan neljä, mutta puolet tykkiasemista on todennäköisesti tuhoutunut paikalle rakennetun talon yhteydessä.

Tetrilampi NE (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla on vuoden 2020 inventoinnin mukaan kooltaan ja ominaisuuksiltaan tarkemmin määrittämätön korsukuoppa.

Haukilampi (1000040289) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Vuoden 2020 inventoinnin perusteella paikalla on yhdeksän ampumapesäkkeitä, joista muutamat syvimmät saattavat olla korsukuoppia.

Volotinaho (Puolustusvarustukset)
Moderni; Vuoden 2020 inventoinnin perusteell Volotinahon itäreunalla on maastoon kaivettuja juoksuhautoja, jotka keskittyvät neljään toisistaan erillään olevaan keskittymään. Puolustusrakenteet erottuvat selvästi Lidar-korkeusmallissa.

Pitkäkangas NE (Puolustusvarustukset)
Moderni; Vuoden 2020 inventoinnin perusteella Pitkäkankaan koillispään tuntumassa on maahan kaivettua taisteluhautaa ja tulipesäkkeitä noin 60 metrin mittaisella matkalla. Rakenteet erottuvat Lidar-korkeusmallissa.

Tytärniemi 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla on ampumapesäkkeitä noin 200 metrin mittaisella matkalla. Alueen rakenteita ei ole dokumentoitu kokonaisuudessaan.

Tytärniemi 3 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Vuoden 2020 inventoinnin perusteella paikalla on juoksuhautaa ja mahdollisia ampumapesäkkeitä noin 200 metrin matkalla. Kohteen rakenteita ei ole kartoitettu kokonaisuudessaan maastossa. Puolustusvarustus erottuu Lidar-korkeusmallissa.

Kerälänlahti NE (Puolustusvarustukset)
Moderni; Vuoden 2020 inventoinnin perusteella paikalla on juoksuhautaa.

Kerälänlahti (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla on ampumapesäkkeitä, juoksuhautaa ja mahdollinen korsukuoppa. Kohde erottuu Lidar-korkeusmallissa.

Perälä (1000040309) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on noin 55 metriä juoksuhautaa.

Tervakangas (1000040310) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla on juoksuhautaa ja ampumapesäkkeitä.

Tervahaudanmutka NW (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla on juoksuhautaa ja ampumapesäkkeitä.

Tervahaudanmutka S (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla on ampumapesäkkeitä. Rakenteiden lukumäärää ja ominaisuustietoja ei ole määritetty maastossa.

Ilomantsinjoen yläjuoksu (Puolustusvarustukset)
Moderni; Paikalla on juoksuhautaa ja mahdollinen korsukuoppa. Kohteen tarkempia ominaisuustietoja ei ole määritetty vuoden 2020 inventoinnissa.

Niemislampi NW (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohdetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa. Lidar-mallinnoksen perusteella alueel-la on juoksuhautaa ja ampuma-pesäkkeitä.

Haukilampi W (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohdetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa. Lidarmallinnoksen perusteella paikalla on todennäköinen korsukuoppa.

Suolampi W (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohdetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa. Lidarmallinnoksen perusteella alueella on ampumapesäkkeitä.

Ruotti NE (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohdetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa. Lidarmallinnoksen perusteella alueella on juoksuhautaa ja ampumapesäkkeitä.

Ruotti E (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohdetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa. Lidarmallinnoksen perusteella pienellä suosta nousevalla kumpareella on ampumapesäkkeitä ja juoksuhautaa.

Volotinaho N (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohdetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa. Lidarmallinnoksen perusteella alueella on ampumapesäkkeitä.

Tetrilampi S (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohdetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa. Lidarmallinnoksen perusteella pienellä suosta nousevalla kumpareella on ampumapesäkkeitä.

Kartiskolahti SE (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohdetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa. Lidarmallinnoksen perusteella alueella on juoksuhaudan näköistä kaivantoa.

Viitavalkamo (Puolustusvarustukset)
Moderni; Lidarmallinnoksen perusteella alueella on ampumapesäkkeitä sekä ilmeisesti niiden välillä yhdyshautaa. Kohdetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa.

Viitavalkamo S (Puolustusvarustukset)
Moderni; Lidarmallinnoksen perusteella alueella on juoksuhaudan näköistä kaivantoa noin 30 metrin mittaisella alueella. Kohdetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa.

Papatinniemi S (Puolustusvarustukset)
Moderni; Lidarmallinnoksen perusteella alueella on juoksuhaudan näköistä kaivantoa noin 100 metrin matkalla. Puolustussuunta on kaakkoon. Aluetta ei tarkastettu vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä maastossa.

Mustanniityt (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Pieni-Kolin itäpuolella, noin sata metriä Pielisen rannasta, loivasti kaakkoon laskevalla paikalla. Paikalla olevat niityt on piirretty jo vuoden 1800 Kolin verollepanokarttaan (Costian 1800). Asutusta paikalle on kuitenkin merkitty vasta vuosien 1909–1910 karttaan (Borg 1909–10), eikä asutusta ole enää sitä nuoremmissa kartoissa. Kyseessä on ollut kruununtorppa
(Lohilahti ym. 2006:19). Vuosien 1909–1910 kartassa asuintontti on merkitty Mustanniityt perinnebiotooppialueen pohjoispuolelle.Alueella, johon vuosien 1909–1910 kartan asutus
on merkitty, todettiin vuoden 2020 inventoinnissa rakennuksenjäännös, raivausröykkiöitä ja ihmisen kaivamia kuoppia.

Mäkränaho (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kolinuuron eteläpäässä, ympäristöään tasaisemmalla alueella, loivasti kaakkoon laskevassa rinteessä. Paikalla on ollut torppa, joka on perustettu tiettävästi 1850-luvulla. Se jäi autioksi vuonna 1934 (Lohilahti 2001:20; Lohilahti et al. 2006:18). Alueelle ei ole merkitty asutusta tai maankäyttöä vielä isojakokartalle (Müller 1835). 1900-luvun alun karttaan on merkitty asuintontti ja sen ympärille peltoa (Borg 1909– 10). Vuoden 1938 retkeilykarttaan on merkitty kolme rakennusta, muttei enää asuttuja. Vanhimpaan peruskarttaan on merkitty vielä yksi kylmä rakennus (Peruskartta 1976a).
Inventoinnissa alueella todettiin rakennuksenpohjia, kiviaitaa, kuoppia ja runsaasti raivausröykkiöitä.

Patalampi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kolin Patalammen itäpuolella, Pielisen rannan tuntumassa. Paikalla on nähtävissä luonnonkivillä pengerretty ja päältä tasattu rantapenkka. Vuoden 1831 isojakokartalla ja vuoden 1903 lohkomiskartalla kohdalla ei ole merkintöjä. Rakennelman luoteispuolella rantaa tulevien portaiden välissä on nähtävissä luonnollista rantaa, joten tasattu penkka ei liity ainakaan nykyaikaiseen rakentamiseen kyseisellä kohdalla. Paikalla ei ole nähtävissä veneen kiinnittämiseen liittyviä tappeja tai renkaita. Kyseessä saattaa olla uittorakenne, mutta tulkinta on epävarma.

Koirilammin kaivanto (Maarakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koirilammin lounaispäässä. Alueella on nähtävissä noin 100 metrin pituinen kaareva kaivanto, joka pohjoisosaltaan on yli kaksi metriä syvä ja valleineen leveimmillään lähes 10 metriä leveä. Kaivanto on tehty 1800-luvulla lapiolla kaivamalla. Tarkoituksena oli Koirilammet kuivattamalla saada viljelysmaata ja niittyä. Kuivatus ei kuitenkaan onnistunut, mutta Koirilampien pinta laski runsaat kaksi metriä. Kyseessä on siis järvenkuivatukseen liittyvä kanavarakenne.

Vaakanaisenautio (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Purnuniemen pohjoisosassa, Merilänrannantien pohjoispuolella. Paikalla on vuoden 1800 isojakokartalla rakennus. Pitäjänkartalla paikalle ei ole merkitty rakennuksia. Vuoden 1920 kartalle on merkitty kaksi rakennusta, joista toinen sijaitsee samalla kohdalla, kuin rakennus 1800 isojakokartalla. Vuoden 1976 kartalla vanha pelto on edelleen käytössä, mutta alueelle ei ole merkitty rakennuksia. Vuoden 1982 kartalla pelto on metsittynyt. Vuoden 1994 kartalla nykyinen maastossa nähtävä ulkoilureitti oli jo rakennettu.
Alueella on nähtävissä useita rakennusten jäännöksiä, jotka voivat liittyä paikalla vielä 1920-luvun kartalla näkyvään asutusvaiheeseen. Osa alueen rakenteiden jäänteistä voi kuitenkin liittyä myös paikalla olleeseen 1800-luvun asutusvaiheeseen. Nimenkin perusteella voidaan arvella, että tila on jossain vaiheessa ollut autio. Kohteen ajoittaminen vaatii lisätutkimuksia.

Myllyjoki (1000040777) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Savijärvestä Ahmolampeen laskevan Myllyjoen varrella. Alueella on nähtävissä useita myllypatoja ja myllylaitteiden jäänteitä. Jäänteet ovat osin betonisia, osin lohkokivirakennelmia ja osin puisia rakenteita. Vanhempien pato- ja myllyrakennelmien ikää ei ole mahdollista määrittää maastohavainnoilla tai historiallisen kartta-aineiston perusteella. Alueella on vanhoja hirsirakenteisia rakennuksia, jotka vaikuttivat olevan edelleen käytössä. Käytettävissä olevien vanhojen karttojen perusteella myllypaikan ikää ei ole osoitettavissa satoja vuosia vanhaksi. Maastossa todettujen rakenteiden perusteella myllypaikan ikää ei voida määritellä.

Sittapuro (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Juuan Ahmovaaran kylässä, Tynilammen itäpuolella. Alueella on nähtävissä kahdeksan viljelyyn liittyvää kiviröykkiöitä sekä yksi varma ja yksi epävarma rakennuksenpohja. Röykkiöt ovat kooltaan 1,5x1,5x 0,3-4x5x1,5 metriä. Raivausröykkiöt ovat kivikkoisella moreenialueella, jossa ei ole maanpinnalle näkyviä merkkejä peltoviljelyksestä.
Varma rakennuksen perustus sijaitsee kohteen pääkoordinaattien osoittamassa paikassa. Tämä on kooltaan 4x5 metrinen, kivi- ja multapenkkiperustainen. Uunin jäännöstä ei havaittu. Rakennuksenjäännös ja raivausröykkiöt sijaitsevat kivikkoisessa moreenimaastossa, jonka puusto on täysikasvuista kuusta. Alueen eteläosassa, metsänhoitoa varten tehdyn pienen tienpätkän pohjoislaidalla, on nähtävissä kiviraivio, joka on pääosin tienteon yhteydessä puskettu. Tämän pohjana vaikuttaa olevan kivi- ja multapenkkiperustaisen talon jäänne, joka on kooltaan 4x4 metriä. Tulkinta on kuitenkin epävarma.
Rakennusjäännösten ja viljelyröykkiöiden perusteella paikalla on historiallisen ajan asuinpaikka, josta ei ole mainintaa vanhoissa kartoissa. Röykkiöiden lähituntumassa on voinut olla peltoja, mutta ei koneellisesti muokattuja.

Nuutila 2 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ylä-Kolin länsipuolella, Nuutilan ja Vanha-Seppälän tilojen välisessä metsikössä. Vuoden 1800 (1838) isojakokartalle on merkitty talo nykyisen Nuutilan lounaispuolelle. Vuoden 1972 peruskartalla alue on peltoa. Vanhan kartan paikannuksen perusteella talonpaikalla kulkee nykyinen tie. Vanhalle talolle johtanut pengerretty vanha tie on maastossa selvästi havaittavissa. Tielinja johtaa puron laitaan alueelle, josta tunnetaan Nuutila 1 kaskiröykkiökohde (1000040760).
Vanhan pengerretyn tien tuntumassa rinteessä on vanhaa kiviaitaa, samoin kuin kaskiröykiöalueen koillispuolella. Vanha pengertie ja kivimuurit voivat liittyä paikalla vuoden 1800 kartalla esitettyyn asutusvaiheeseen. Niiden ajoitusta ei kuitenkaan voida tarkkuudella määrittää. Ne voivat liittyä myös myöhempiin asutusvaiheisiin.

Purolanaho (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Paskovaaran ja Mäkrän välisellä alavammalla alueella. Alueelle on rakennettu torppa vuonna 1901, ja kohde on ollut asuttuna 1930-luvun alkuun. Paikalla on ollut kuusi rakennusta: ”asuinrakennus, navetta, aitta ja sauna sekä kaksi latoa” (Lohilahti 2001:24).
Alueella on nähtävissä viisi rakennusksen jäännöstä, kellarikuoppia ja runsaasti raivaus-/viljelyröykkiöitä (ks. alakohteet). Alueen pohjoisosan aukiota rajaa katkonainen kiviaita, joka on noin 1–1,5 metriä leveä ja 30–40 cm korkea.

Ikolanaho (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee noin 0,7 kilometriä Jeron rannasta koilliseen, Mäkrän lounaispuolella, ympäristöään tasaisemmalla alueella. Ikolanaholle ei ole merkitty asutusta vielä vuonna 1835 piirrettyyn isojakokarttaan (Müller 1835). Asuintontin sijainti selviää vuonna 1910 piirretystä kartasta (Borg 1909–1910). Tontti on ollut samalla paikalla, jossa Ikolanahon vuokratupa nykyisinkin sijaitsee. Ikolanahon torpparitila on asutettu joskus 1800-luvulla ja ollut asuttuna 1930-luvulle asti (Lohilahti 2001:23).
Ikolanahon aukion ympäristössä on nähtävissä kaksi rakennusjäännöstä sekä useita kellarikuoppia ja muita kuoppajäännöksiä. Näiden ohella alueella on runsaasti viljely- tai raivausröykkiöitä (ks. alakohteet).

Ala-Murhi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Asuinpaikka sijaitsee Tyrävaaran pohjoispuolella, 350 metriä Pielisen rannasta lounaaseen, heti Rantatien lounaispuolella, ympäristöään tasaisemmalla alueella. Paikalle ei ole merkitty asutusta vielä Kähkölän perintötalon vuonna 1911 tehtyyn halkomiskarttaan (Laitinen 1911). Sen sijaan samaan karttaan on kuvattu asutus nykyisin autioille paikalle n. 200 m Ala-Murhista kaakkoon. Vuoden 1940 topografikartan perusteella Ala-Murhin kohdalla on ollut tuolloin ainakin jo peltoa. Tiettävästi Ala-Murhin asukkaat ovat muuttaneet paikalle Ylä-Murhista (Lohilahti et al. 2006:20; huomattakoon kuitenkin, että karttojen perusteella molemmat pihapiirit näyttävät olleen autiona vuonna 1911. Ala-Murhin alueelle on vuoden 1976 peruskarttaan merkitty vielä kolme kylmää rakennusta, muttei enää peltoja.Metsähallituksen tietojen mukaan Ala-Murhin talo on rakennettu 1940-luvulla ja autioitunut 1960-luvulla. Pihapiirissä on edelleen päärakennus ja sauna.

Turusenautio (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Tyrävaaran länsipuolella, Lieksan ja Kontiolahden rajalla, molempien alueella. Turusenaution luoteispuolelle on merkitty pieni niittyalue Puson kylän verollepanokarttaan vuosilta (Costian) 1816–17. Turusenaution alueelle (kylänrajan lounaispuolelle) on merkitty metsää, ehkä kaskimetsää, Mohellin piirtämään Kolin karttaan vuosilta 1832–36. Vuonislahden isojakokartassa vuosilta 1832–1833 (Björklund) on vanhaa kylänrajaa myötäilevän perinnebiotoopin rajan koillispuolelle merkitty asuintontti pienine peltoineen. Tämä rajan koillispuolinen asutus on autioitunut vuosien 1900–1901 (Fröman) Juholan tilan tiluskarttaan mennessä, jolloin paikalla oli enää niittyä. Nykyinen perinnebiotooppialue on ollut asuttuna ainakin vuoden 1935 (Piipponen) jakokartan aikaan.
Alueella on nähtävissä jäänteitä autioituneesta 1800-luvun asutuksesta, jotka on yksilöity tarkemmin kulttuuriperintökohteen alakohteissa.

Soikkeli (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Tyrävaaran kaakkoispuolella, Karttusenlammesta 400 metriä koilliseen, koilliseen laskevassa rinteessä. Paikalle ei ole merkitty rakennuksia tai peltoja vielä vuosien 1900–1901 tiluskarttaan (Fröman 1900–01). Yksi rakennus ja halottu tontti on merkitty vuoden 1934 tiluskarttaan (Suorsa 1934). Tila on autioitunut 1960-luvulla (Lohilahti et al. 2006:21). Vuoden 1934 tiluskartan rakennuksen kohdalla on todettu 6x4 metrin kokoinen rakennuksenperustus. Sen luoteisnurkassa on tulisijan jäännös kooltaan 1,5x1,5x0,7 metriä. Rakennuksen sisäpuoli erottuu kuopanteena, jota rajaa hyvin matala kivijalka. Lisäksi paikalla on havaittu muita alueen historialliseen asutukseen liittyviä rakenteita, jotka on merkitty kulttuuriperintökohteen alakohteiksi.

Seppälä (1000040822) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Herajärven koillispuolella, 200 metriä Lakkasenlammesta koilliseen, lounaaseen laskevassa rinteessä. Paikalla ei ole asutusta vielä Puson vuosien 1816–1817 verollepanokartassa (Costian 1816–17). 1830-luvun isojakokarttaan alueelle on merkitty kaksi erillistä peltotilkkua ja ilmeisesti molempiin liittyvä pihapiiri, mutta asutustilanne jää kartan huonon laadun vuoksi epävarmaksi (Mohell 1832–36). 1800-luvun pitäjänkartta (1847) on tältä kohdalta aukollinen, mutta eteläisemmän peltotilkun pohjoisreunalle on merkitty torppa nykyisen Seppälän pihapiirin kohdalle. Se on ollut asuttu vielä 1930-luvulla, jolloin pohjoisempaa asutusta ei enää ole kartalle kirjattu (Puustinen 1935). Pohjoisempaa peltoakaan ei ole enää merkitty vuoden 1976 peruskartalle.
Alueella on useita vallimaisia kivirakenteita, jotka ovat selvästi tulosta viljelysmaan raivaamisesta. Vallien leveys on 1–4 metriä ja korkeus 0,3–0,8 metriä. Lisäksi alueella on nähtävissä muita vanhaan asutukseen liittyviä rakenteita, jotka on merkitty kulttuuriperintökohteen alakohteiksi.

Lakkala (1000040823) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kansallispuiston eteläosassa, Herajärveen idästä pistävässä pienialaisessa niemessä ja sen ympäristössä. Tila on suurelta osalta vesijättömaalla, joka on tullut esille Herajärven pintaa laskettaessa 1700–1800-luvuilla (Lohilahti 2001:19). Paikka on ollut asuttuna 1800-luvulta lähtien (Lohilahti et al. 2006:21).
Alueella on edelleen useita rakennuksia, joista vanhin on vuonna 1915 rakennettu aitta. Muut rakennukset ovat 1930–1950-luvuilta. Tilaa on asuttu vuoteen 1990 saakka. Alueelle ei ole merkitty asutusta vielä vuosien 1816–1817 verollepanokartassa, joskin paikalle on piirretty kolme pienialaista niittyä (Costian 1816–17). 1830-luvun isojakokartassa (Mohell 1832–36) alueella näyttäisi olevan jonkinlaista maankäyttöä, mutta kartan huonokuntoisuus estää tarkemmat päätelmät.
Paikka on merkitty asutuksi Puson kylän Hyttilän talon vuosien 1901 (Holmström 1901) ja 1907 (Paqvalén. K. F. 1907) tiluskarttoihin sekä edelleen vuoden 1943 topografikarttaan ja 79 vuoden 1976 peruskarttaan (karttalehti 4313 10).
Alueella on nähtävissä vanhaan asutukseen liittyviä rakenteita, kuoppia ja viljelyröykkiöitä, jotka on merkitty kulttuuriperintökohteen alakohteisiin.

Peiponpelto (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee 250 metriä Jeron itärannasta koilliseen, heti Kotaniementien eteläpuolella, kumpareella mäntymetsässä. Paikalle ei ole merkitty asutusta vielä vuoden 1835 kartassa (Müller 1835). Asutus näkyy vuoden 1938 retkeilykartassa ja vuosien 1909–1910 kartassa (Borg 1909–1910), mutta vuoden 1976 peruskartassa paikalla ei enää ole asutusta.
Paikalla on nähtävissä alueen vanhasta asutuksesta kertovia rakenteita, jotka on merkitty kulttuuriperintökohteen alakohteisiin.

Törisevä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee loivapiirteisellä kumpareella, Lakkasenlammesta Herajärveen laskevan Törisevä nimisen puron pohjoispuolella. Paikalle ei ole merkitty asutusta eikä viljelyksiä vielä isojakokarttaan (Mohell 1832–36) eikä vuoden 1907 tiluskarttaan (Paqvalén 1907). Paikalla oleva pihapiiri peltoineen näkyy 1940- luvun topografikartassa (Topografikartta 1943). Vielä vanhimmassa peruskartassa (1976) paikalle on merkitty kylmiä rakennuksia ja peltoa. Kohteen asutus on siis syntynyt ja autioitunut 1900-luvun kuluessa.
Alueella on nähtävissä uunijäännös, vanhaa pihapiiriä sekä ilmeisesti peltoviljelyyn liittyviä viljelyröykkiöitä. Kulttuuriperintökohteen rakenteet on merkitty alakohteiksi.

Hirvivaara (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Hirvivaaran laella, korkeimman kohdan pohjoispuolella. Paikalla olevassa koivikossa havaittiin raivausröykkiöitä ja röykkiöalueen keskellä kolme rakennuksenjäännöstä.
Paikalle ei ole merkitty asutusta Enon verollepanokartassa vuodelta 1799 (Jack 1799). Paikka on merkitty asutuksi vuosien 1829–1830 isojakokarttaan (Björnholm 1829–30). Enon Herajoen talon kartta vuodelta 1923 (Laitinen 1923) on Hirvivaaran maankäytön suhteen kopio vuoden isojakokartasta, joten se ei välttämättä osoita tekoaikansa todellista maankäyttöä. Hirvivaaran asutus on autioitunut ennen vuonna 1943 painettua Ahmovaaran topografikarttaa.
Alueella havaittiin raivausröykkiöitä 150x50 metrin alalla. Röykkiöt ovat sammaloituneita, ja ne
ovat halkaisijaltaan keskimäärin 3–5 metrisiä ja 0,5– 1,2 metrin korkuisia. Suurin osa on pyöreitä, muutamat maakivien viereen tehdyt ovat muodoltaan pitkänomaisia. Kivet niissä ovat halkaisijaltaan keskimäärin 20–40 senttimetrin kokoisia. Kulttuuriperintökohteen rakenteet on esitelty tarkemmin alakohteissa.

Myllykorpi (1000040831) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Myllykorven pohjoispuolella notkelman itäreunassa, noin 10 metrin päässä polusta länteen, mäntyvaltaisessa sekametsässä. Paikalla on seitsemän metriä pitkä, 0,9 metriä leveä ja 0,5 metriä syvä kaivanto. Sen pituusakseli on rinteen suuntainen ja kaivannon reunalla on matalaa vallia.
Alarinteen puoleisessa päässä on noin puolen metrin levyinen kannas ja siitä edelleen alarinteeseen pohjakaavaltaan pyöreä kuoppa, jonka halkaisija on 0,8 metriä ja syvyys 0,5 metriä. Kyseessä on selkeästi tervaränni ja sen juoksutuskuoppa

Pieni-Koli (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Kolin lakialueella, Pieni-Kolin koillisosassa. Koilliseen laskevan rinteen päällä on selkeästi ihmisen kaivama kuoppa, jonka laajuus on 1x0,8 metriä ja syvyys 0,4 metriä. Alarinteen puolella on valli. Paikalta on erinomainen näkyvyys Pieliselle. Sijainnin, koon ja vallin perusteella kyseessä lienee puolustusvarustus, esimerkiksi tähystys- tai tulenjohtopotero.

Pitkälampi (1000040850) (Maarakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Herajärven ja Pielisen välisellä kannaksella, Pitkälammen lounaisrannalla. Koordinaattien osoittamassa kohdassa on Pitkälammen laskuojassa kohta, jota on perattu lammen vedenpinnan laskemiseksi. Harjanteessa oleva uoma on noin 1,5 metriä syvä. Polun kohdalla, uoman molemmin puolin noin 10 metrin matkalla ja 2–3 metrin leveydellä, erottuu perkaustyössä muodostunutta jätekiveä.
Yleensä tämäntyyppisiä perkaustöitä on tehty uuden viljelyskelpoisen maan paljastamiseksi vesijättömailta.

Ylämylly (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Liperin Nuottilammen eteläkärjessä, Ylämyllyntien pohjoispuolella. Alueelle on vuoden 1891 pitäjänkartalle merkitty mylly, jonka jäännökset ovat edelleen nähtävissä maastossa. Paikalla on nähtävisä myllyn patorakennelma, silta ja myllyrakennus.

Välilä (1000041186) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Pienehkö rakennuksenpohja pienen aukeamman paikan reunalla, kuusikon reunassa. Näkyvissä sammaloitunut kiviperusta. Neliön muotoinen, sivu 4,5 m, seinämän leveys noin 90-110 cm. Oviaukko noin 1 m.

Pekinlahti (Asuinpaikat)
Historiallinen;

Maljakivi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Yksityishenkilön tiedonannon perusteella alueella on Salpalinjaan kuuluva kivinen panssarieste. Este koostuu maahan pystytetyistä kivenlohkareista sekä ladotusta kivivallista.
Panssariestettä ei ole tarkastettu maastossa ja se vaatii lisäselvitystä. Kohteen aluerajausta ei ole mahdollista määrittää Lidar-korkeusmallin perusteella.

Ilomantsinjoen niska 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Enontieltä Papatinniemeen johtavan mökkitien ja Ilomantsinjoen välissä lähempänä jokea on
kaivantoa n. 200 metrin matkalla. Alueella kasvaa varttunutta kuusimetsää.
Matalaan jokitörmään on kaivettu pohjois-koillis-etelä-lounaissuuntaisesti n. 200 m ojaa, joka on
keskimäärin n. 1,5 m leveä ja yli metrin syvyinen, oja haarautuu pohjoispäässä itään ja länteen. Kaivanto on mutkittelevampi etelä- ja keskiosassa. Eteläpää loppuu n. 3 m halkaisijaltaan olevaan pyöreähköön kuoppaan, jolla on syvyyttä n. 1,5 m.

Nymanin talo (Kivirakenteet)
Historiallinen; Nymanin talon päärakennuksen länsipuolella on nähtävissä maanalainen kivetty kellarikuoppa, joka liittynee alueen 1800-luvun toimintaan.
Kohteen tiedot täydentyvät.

Pörkinmäki (Puolustusvarustukset)
Moderni; Rinteessä tiheästi poteroita ja taustalla kuoppia. Aluetta ei tarkastettu tai kartoitettu kokonaan.

Kinniäislammit (Puolustusvarustukset)
Moderni; Korsumainen kaivanto sijaitsee Ilomantsin Petkeljärven kansallispuistossa Kinniäislammit-nimisten kahden pienen lammen pohjoispuolella. Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta, mutta tällä kohtaa pienen mäen etelälaidalla melko kivistä. Kaivanto on suorakaiteenmuotoinen, kooltaan noin 2,5x3 metriä, syvyys on 0,5–1 metriä. Länsireunassa on noin puoli metriä leveä ja 1,5 metriä leveä käytävä, ilmeisesti sisäänkäynti. Kaivannon ympärillä on vallit. Todennäköisimmin kyseessä on toisen maailmansodan aikaisiin linnoitteisiin liittyvä korsun pohja, mutta vaikka Petkeljärvellä on paljon taistelukaivantoja tuolta ajalta, ei niitä ole Kinniäislampien läheisyydessä, lähimmät tunnetut ovat parin kilometrin päässä.

Ruunulampi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Ilomantsin Petkeljärven kansallispuistossa Ruunulammen itäpuolella. Ruunulammen itäpään rinteessä ja lammen eteläpuoleisen alueen rinteillä on yhteensä 13 korsun ja hevostallin pohjaa. Inventoinnissa oli vaikea erottaa mitkä korsukuopista ovat tallin pohjia, joten ne on kaikki merkitty korsuina. Mahdollisesti hieman laajemmalla sisäänkäynnillä varustetut korsut voisivat olla tallin paikkoja. Niitä ovat korsut 10, 11 ja 13. Yleensä korsujen koko on noin 6x4 metriä ja niihin johtaa kapea käytävä alarinteestä, Korsut ovat rinteen puoleisesta reunastaan kolmekin metriä syviä. Kohteen poikki kulkee polku ja sen vieressä on infotaulu, jossa kerrotaan kenttätalleista.

Kuikkalampi pohjoinen (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde tarkastettiin vuoden 2021 inventoinnissa, aiemmat tiedot perustuivat laserkeilausaineistoon. Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta. Muinaisjäännösalue oli aiemman laserkeilausaineiston avulla tehdyn rajauksen mukaan rajattu melko isoksi. Inventoinnissa linnoitteita havaittiin niemen pohjois- ja eteläosassa, havaintojen perusteella kohteelle on esitetty uusi rajaus ja pääkoordinaattipiste. Niemen etelä- ja pohjoispäässä on konekivääriasemat. Järven puoleisen rinteen päällä on taisteluhautoja ja tuliasemia, rinteen suojassa länsipuolella on kaksi isompaa miehistökorsua ja yksi pienempi.

Petraniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohteessa on toisen maailmansodan aikaisia kenttälinnoitteita. Kohde sijaitsee Petraniemen eteläosassa, Valkiajärven rannalla, hiekkaperäisessä kangasmaastossa. Rantatöyrään päällä on maahan kaivettu taisteluhauta ja tuliasema, joiden puiset tukirakenteet on entisöity. Taisteluhaudan taustalla on entisöity kenttälinnoitettu majoituskorsu. Entisöityjen kohteiden länsipuolella on entisöimätöntä yhdyshautaa sekä majoituskorsu. Torjuntasuunnat ovat itään ja etelään. Linnoitteet on rakennettu talvisodan aikana 1939-40.
Kohde tarkastettiin vuoden 2021 inventoinnissa. Alue on hiekkapohjaista kuivahkoa mäntykangasta. Entisöidyn korsun, tuliaseman ja taisteluhautojen lisäksi kohteeseen kuuluu taisteluhautaa ja tuliasemia, kaksi korsukuoppaa ja konekivääriasema. Aiempi aluerajaus laajeni hieman pohjoiseen. Entisöidyn korsun länsipuolella oleva korsukuoppa (alakohde korsu 1) on halkaisijaltaan noin 10 metriä, kuopassa on jäljellä korsussa käytettyjen hirsien kappaleita ja kiviä. Tästä noin 70 metriä koilliseen on myös korsun tai muun rakenteen kuoppa (korsu 2). Se on hieman neliskanttinen ja vallien ympäröimiä, sivujen pituus noin 6 metriä, syvyys reilu metri. Korsusta 2 pohjoiseen noin 40 metriä on katetun konekivääriaseman jäännökset, josta on näkyvissä hirsirakenteita, katto on luhistunut kuoppaan. Taisteluhauta päättyy tähän, mutta noin 15 metriä konekiväärikorsun pohjoispuolella rannassa on vielä tuliaseman paikka.

Riihilahti (1000043509) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Riihilahden eteläpuolella olevassa kuusia kasvavassa metsässä on merkkejä autioituneesta asutuksesta. Loivassa metsärinteessä on ainakin kaksi vanhaa uu-nin rauniota, kellarikuoppia, kivinen ja korkea pienen rakennuksen perustus, kaivo sekä raivausröykkiöitä. Lisäksi rinteen alla erottuu tasaista entistä peltoa, joka kas-vaa nykyisin metsää. 1840 luvun pitäjänkartalle on merkitty näille kohdin talo – luul-tavasti torppa ja pieni pelto, mutta vuoden 1815 isojakokartalla näitä ei ole.. Paikka on kokonaisuudessaan säilynyt arkeologisessa mielessä ehjänä kokonaisuutena. Talon hylkäysajankohtaa ei selvitetty mutta se on tapahtunut ennen peruskartoitus-ta 1976. Paikka siis on ollut ”käytössä” jossain vaiheessa 1800-luvun alkupuoliskon – 1900 luvun alkupuoliskon välisenä aikana.

Pieni-Pentu (Taide)
Historiallinen; Pieni- Pentu -saaren kaakkoisosassa, parikymmentä metriä rannasta olevassa kivikossa on vajaan 3 metrin korkuinen lähes lahonnut oksaton mänty-kelon jäännös. Sen pohjoiskyljellä, silmien korkeudella on lähes umpeen kasvanut, n. 20 x 10 cm kokoinen pilkka. Pilkan noin 5 x 5 cm kokoisella pohjalla on osittain näkyvissä kaksi kuusikulmion muotoista leimakirveellä tehtyä merkkiä. Kelo on tyveltään ja muutenkin lähes loppuun lahonnut.

Mikkola (1000043514) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mikkolan talon vanha paikka ja pihamaa, joka näkyy vuoden 1976 peruskartalla. Pihamaata ja alempana rinteessä sijainnutta laidunta reunustavat kiviaidat, joiden kulku noudattelee vuoden 1976 peruskartan merkintöjä. Aidat vaihtelevat kooltaan ja korkeudeltaan, mutta ovat säilyneet pääsääntöisesti ehjinä. Lähellä nykyistä tietä erottuu maastossa ainakin kaksi rakennuksen paikkaa. Mikkolan talo on merkitty vuoden 1813 isojakokarttaan, mutta paikalla on voinut olla asutusta jo varhaisemmin ja alueella on voinut säilyä tästä jälkiä.

Ylinen Lypsyranta (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee runsaat 20 kilometriä Joensuun keskustasta itään, Ylinenjärven länsirannan tuntumassa. Paikalla on muutamia erikokoisia raivausröykkiöitä ja rakennuksenperustus. Perustus on luonnonkivistä tehty ja halkaisijaltaan noin 6x7 metrinen. Sen keskellä on massiivinen tulisijanperustus. Perustuksen vieressä havaittiin pieni ja ruostunut äes, ilmeisesti hevosvetoinen. Paikka on auratussa nuorehkossa metsässä, kivisellä moreenipohjalla. Paikalle ei ole merkitty rakennuksia vuoden 1803 kartalle, vuosien 1845/1846 pitäjänkartalle tai vuoden 1974 peruskartalle.

Hiiskoski (Kulkuväylät)
Tuntematon ajoitus; Kohde sijaitsee yhäjärvestä Oriveteen virtaavan Hiiskosken varrella, noin 25 kilometriä Kiteen keskustasta länteen. Alueella on yhä nähtävissä 1890-1910 rakennettu myllyrakennus sekä sen eteläpuolella kulkeva vanha kivisilta. Alueella tiedetään sijainneen kruununkalastamo jo 1700-luvulla ja kosken vesivoimaa on käytetty myös muun muassa alueella toimineen sahan pyörittämiseen. Myllyrakennus on verrattain hyväkuntoinen, mutta sillan jäännökset ovat kärsineet vaurioita 1900-luvulla lisättyjen betonirumpujen asennuksessa. Mylly on lopettanut toimintansa 1955 ja toiminut sen jälkeen kotimuseona ja varastona.
Myllyn alueesta etelään- ja pohjoseen on nähtävissä Salpalinjaan kuuluvaa kivistä panssariestettä, joka jatkuu pohjoiseen noin 50 metriä myllyrakennuksesta, ja pohjoisessa sähkölinjaan saakka. Toisen maailmansodan puolustusvarustuksen ohella, paikalla tiedetään käydyn taisteluita myös Suomen sodan aikana.
Kohdetta ei ole kartoitettu maastossa eivätkä sen tarkat ominaisuudet tai laajuus ole tiedossa. Todennäköisesti alueen nuorempi käyttö on hävittänyt valtaosan 1700-luvun rakenteista ja jäännöksistä.

Seipäänniemi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Piikkeenniemen itäpään alueella Sarvisalontien molemmin puolin erottuu Lidar-korkeusmallissa juoksuhautaa. Juoksuhautaa on nähtäväsissä kolmessa eri kohdassa, kaikkiaan noin 500 metrin mittaisella matkalla. Juoksuhaudan lisäksi alueella erottuu myös muita kaivantoja.

Anttila 1 (1000045917) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kulttuuriperintökohde muodostuu seitsemästä Anttilan pihapiiriin kuuluneesta talonpohjasta. Talonpohja 1 sijaitsee muita idempänä ja alempana parkkipaikalta alueelle johtavan polun pohjoispuolella. Talonpohja sijaitsee edellisestä noin 115 metriä länteen luontopolun etelähaaran eteläpuolella matalan mäen päällä. Talonpohja 3 sijaitsee edellisiä korkeammalla luontopolun pohjoishaaran itäpuolella nykyisten virkistysrakenteiden pohjoispuolella nuotiopaikan kohdalla. Talonpohja 4 sijaitsee edellisestä luoteeseen noin 35 metriä pellon laidassa. Talonpohja 5 sijaitsee edellisistä hieman pohjoiseen luontopolun länsipuolella ja talonpohja 6 tästä hieman koilliseen polun itäpuolella. Talonpohja 7 sijaitsee kohteista pohjoisimpana lähellä alueen korkeinta kohtaa, luontopolun pohjoispuolella. Kohteen pohjoispäässä on nähtävissä matalaa kiviaitaa.

Herajärvi Taipale (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde on etelään viettävään rinteeseen kaivettu suorakaiteenmuotoa hakeva maakuoppa. Ylärinteen puoleinen kuopan seinämä on noin kaksi metriä korkea. Alarinteen puolella kuopparakenne on matalampi ja vieressä kulkevan polun kultuksen vuoksi seinämä lähes vallimainen. Kuopalla on kokoa noin 5x3 metriä, lounais-koillinen suunnassa, oviaukko vaikuttaa olevan lounaiskulmassa. Kyseessä on mahdollisesti vanha elinkeinon harjoittamiseen liittyvä tilapäisasumus.

Koiralampi pärehöylä (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä pärehöylän kivinen patojäänne. Rakenteesta ei ole jäljellä kuin osittain romahtanut kivijalka(?), joka ylävirran puolella on vielä suorassa linjassa. Purouoma jakautuu kahteen osaan rakenteen kohdalla, vedessä ei havaittu rakenteita. Retkeilyreitti kulkee kohteen yli. Paikalla on opastetaulu.

Hepolammit (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Herajärven suojelualueella, Saarijärven itärannalla. Luontopolku kulkee kohteen länsilaidan yli niin, että kaksi läntisintä kuoppaa jää polun länsipuolella ja loput sijaitsevat polun itäpuolella. Kohde muodostuu kahdeksasta maakuopasta. Kuopat sijaitsevat U-mallisen painanteen suulla niin, että kaksi kuoppaa on idässä korkeammalla jyrkästi nousevalla rinteellä ja muut painanteen pohjalla. Kuopat on neliömäisiä, lähes korsumaisia, ja kooltaan noin 1-2x1-2 metriä. Luontopolku kulkee kohteen länsiosan yli niin, että kaksi läntisintä kuoppaa jää polun länsipuolella ja loput sijaitsevat polun itäpuolella. Kuoppien pohjoispuolella, luontopolun itäpuolella on lounaskoillissuuntainen maavalli, johon kuoppa-alue rajautuu.

Saksala 3 (Maarakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Saarieniemn perinnebiotooppialueen ulkopuolella lähellä alueen eteläkulmaa. Käsämäntieo kulkee noin 40 metriä kohteen kaakkoispuolella. Maasto on tasaista, mutta heti kohteen pohjoispuolella kohoaa kalliopaljastuma. Ympärillä on kuusimetsää.
Paikalla on nähtävissä suorakulmion muotoinen maakuoppa, jonka halkaisija on noin 2x3 metriä ja syvyydeltä noin 0,4 metriä. Kuopalla on noin metrin levyiset maavallit.

Syrjäsalmi (1000046249) (Puolustusvarustukset)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Syrjäsalmen pohjoispuolella, rantaan paikoitellen jyrkästi laskevan törmän laella. Alueella on nähtävissä toisen maailmansodan aikaisia puolustusvarustuksia kaikkiaan kolmessa eri kohdassa. Rautatien ja Joensuuntien välissä on noin 70 metriä maahan kaivettua ja maastosta selvästi erottuvaa juoksuhautaa tuliasemineen. Joensuuntien länsipuolella varustus jatkuu tieltä länsilaidan paikkeille saakka sisältäen juoksuhautaa sekä muun muassa konekivääripesäkkeen, jonka puurakenteita on edelleen näkyvissä maastossa. Pihapiirin alueella puolustusvarustukseen liittyviä kaivantoja on osittain peitetty ja täytetty risuilla.
Syrjäsalmen puolustuksellinen merkitys on tiedetty jo kauan. Teoksessa "Pitäjä rajojen mailla: Kitee ja Rääkkylä vuoteen 1870" (sivu 143) mainitaan alueen linnoittamisen tulleen kysymykseen jo Kustaa III sodan aikana. Alueella mahdollisesti 1780-luvulla olleista linnoitteista ei kuitenkaan ole havaittavissa selkeitä merkkejä.

Koivuranta 2 (1000046357) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pyhäseläntien ja Honkavaaranpolun risteysalueen lounaispuolella sijaitsee kaksi sammaloitunutta kiviröykkiötä. Toinen on nähtävissä tasaisella maalla, noin 13 metriä peltoalueen reunasta länteen. Röykkiö onpyöreä, halkaisijaltaan noin 2,8 metriä ja noin 70 senttimetriä korkea. Toinen röykkiö sijaitsee ensimmäisestä noin 15 metriä etelään, jyrkkäpiirteisen rinteen yläreunalla. Sen kivet ovat osittain valuneet (tai työnnetty) rinteeseen. Sen koko on noin 3,5 x 5 metriä. Röykkiöiden pohjoispuolella on kulkenut vanha Honkavaaranpolun tielinjaus vielä 1950-luvulla. Pyhäseläntie on rakennettu 1960-luvulla. Röykkiöt voivat liittyä viereisen pellon tai lähellä kulkeneen tien raivaukseen.

Ruokomäki (1000046358) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Ruokomäen tilan lounaispuolisella metsäalueella on nähtävissä noin 170 metriä pitkä kiviaita. Aita kulki luode-kaakko-suuntaisen harjumuodostelman laen reunaa seuraillen. Pohjoisessa se jatkuu pienen peltoalueen reunaan saakka, josta kääntyy koilliseen nykyiselle kiinteistörajalle, jatkuen sen suuntaisesti vielä muutamia metrejä. Aidan korkeus on koko matkalta noin 40–50 senttimetriä, leveys noin 60 senttimetriä ja sen pinta on sammaloitunut. Aidan kohdalla ei ole historiallista tai nykyistä kiinteistörajaa, eikä aidan tekoaika tai syy ole selvillä. Se liittyy todennäköisesti alueen 1800–1900-lukujen asutustoimintaan.

Ruokomäki 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ruokomäen tilan eteläpuolisella metsäalueella on nähtävissä kaksi selkeää kiviröykkiötä. Rakenteet sijaitsevat tasaisella sekametsäalueella, noin 10 metriä pellon reunasta lounaaseen. Röykkiöiden koko on keskimäärin 3,6 x 3 metriä, korkeus noin 50 senttimetriä. Toinen röykkiöistä on kasattu maakiven ympärille. Röykkiöiden lähistöllä on epämääräisiä kivikkoja, jotka olivat todennäköisesti luontaisia.

Suonlaita (Maarakenteet)
Moderni; Märäjälahdentien ja entisen emäntäkoulun ja vastaanottokeskuksen välissä, maastokartalle merkitystä visamännystä noin 30 metriä koilliseen ja 80 metriä kaakkoon on kaksi noin 7 ja 4 metrin kokoista kuoppaa, niiden reunoilla on valli, syvyys maanpinnan alapuolella on n. 0,5-06 metriä. Pohjoisempi koostuu kahdesta kuopasta, eteläisemmässä on useita metrejä pitkä ojakaivanto koilliseen. Kohde voi liittyä Märäjälahden varuskunnan toimintaan toisen maailmansodan aikana, entisen emäntäkoulun alueella ja ympäristössä on ollut 44 lämmitettävää asuntoa. Kohteen kuopat voivat olla varustautumiseen liittyviä kaivantoja, rakenteet muistuttavat myös kellareiden jäännöksiä, mutta ollakseen kellareita ne ovat syvyydeltään matalia.

Saapasvaara (Maarakenteet)
Moderni; Saapasvaaran itälaidalla pohjoiseen laskevan kivikkoisen rinteen reunalla, pohjoispuolella on Saapassuohon raivattuja peltoja. Paikalla on kaksi kuoppajäännöstä. Eteläisempi noin kahdeksan metriä halkaisijaltaan ja puolitoista metriä syvä, muoto on jotakuinkin suorakaide, reunat ovat pystysuorat tai miltei pystysuorat, reunaa kiertää selvästi erottuva valli. Noin 90 metriä luoteeseen on noin 6x3 metrin kokoinen ja kaksi metriä syvä samantapainen kuoppa. Pohjoisemmasta kuopasta pohjoiseen johtaa noin 10 metriä pitkä kapea ojakaivanto pienempään noin kolme metriä halkaisijaltaan olevaan vallittomaan kuoppaan. Kohteiden päällä kasvaa nuorta puustoa, pintakasvillisuus on sammalta ja varpuja.
Kohde voi liittyä Märäjälahden varuskunnan toimintaan toisen maailmansodan aikana – kuopat voivat olla varustautumiseen liittyviä kaivantoja, rakenteet muistuttavat myös kellareiden jäännöksiä ja ne sijaitsevat pellon reunalla, samoille alueille on merkitty peltoja vanhimmalla alueesta laaditulle vuoden 1976 peruskartalle.

Aajevaara (Puolustusvarustukset)
Moderni; Yksityishenkilöltä saadun tiedon mukaan Aajevaaran itäpuolella, aivan rajavyöhykkeen tuntumassa on nähtävissä toiseen maailmansotaan liittyvä juoksuhauta ja yksittäisiä ampumakuoppia noin 70 metrin mittaisella matkalla. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittely vaatii lisätutkimuksia.

Ikola (1000047754) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon mukaan Purtovaarantien pohjoispuolella olevalla kankaalla on nähtävissä kivistä ladottu kuoppa. Rakenne saattaa olla vanha kaivo tai kellarikuoppa.

Hammaskallio Tolosenmäki (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee kumpuilevassa mäntyvaltaisessa sekametsässä Tolosenmäen pohjoispuolella. Paikalla on useita erillisiä osuuksia karkeasti länsi–itäsuuntaista ojamaista kaivantoa, jonka syvyys on noin 0,6 metriä. Kaivannon pohjoispuolelle on kasattu maata noin kaksi metriä korkeaksi valliksi. Paikoin kaivanto on leikattu rinteeseen siten, että sen pohjoisreunalle on muodostunut pystysuora kaksi metriä korkea maaseinämä. Sijainnin ja muodon perusteella kyse on toisen maailmansodan aikaisesta panssariestekaivannosta.
Lisäksi lähialueella on useita kuoppia, jotka sijaintinsa ja muotonsa puolesta liittyvät samaan puolustusvarustuskokonaisuuteen. Niistä osa on selkeitä ampumapesäkkeitä.

Tolosenmäki-Suorlahti (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Tolosenmäen alueen eteläpuolella, tasaisessa mäntymetsässä valtatien vierellä, sen länsipuolella. Paikalla on nähtävissä täysin metsittynyttä tielinjaa noin 80 metrin matkalla. Kyse on vanhasta, jo 1700-luvun kartalla näkyvästä Tohmajärven ja Kesälahden välisestä tiestä, joka on jäänyt pois käytöstä valtatie 6 valmistumisen jälkeen 1900-luvun alussa.

Tolosenmäki–Suorlahti 2 (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Tolosenmäen alueen eteläpuolella, tasamaalla nuoressa sekametsässä valtatien vierellä, sen itäpuolella. Paikalla on nähtävissä täysin metsittynyttä tielinjaa noin sadan metrin matkalla. Kyse on vanhasta, jo 1700-luvun kartalla näkyvästä Tohmajärven ja Kesälahden välisestä tiestä, joka on jäänyt pois käytöstä valtatie 6 valmistumisen jälkeen 1900-luvun alussa.

Rossosuo (Puolustusvarustukset)
Moderni; Lidar-korkeusmallin perusteella Rossouon pohjoispuolella olevan kankaan reunalla on maahan kaivettua juoksuhautaa ja muita Salpalinjaan kuuluvia puolustusrakenteita. Juoksuhautoja on todennäköisesti myös laajemmalla alueella.

Pataluoto 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Pielisjokeen laskevan puron itäpuolella, uimarannan pohjoispuolella on kangasmetsässä maahan kaivettua taisteluhautaa sekä kaksi mahdollista tuliasemakuoppaa. Linnoitteita on osin täytetty ja ne erottuvat maastossa varsin huonosti. Välittömästi kohteen eteläpuolella sijaitsee Pataluodon kivikautinen asuinpaikka.

Karpankangas 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Karpankangas-nimisen metsäalueen pohjoisosassa noin 5,5 kilometrin päässä Möhkön taajaman itäpuolella Karpanjärven rannan tuntumassa olevalla mäntykankaalla.
Alueella on nähtävissä useita selvästi maastossa erottuvia korsukuoppia, lyhyitä juoksuhaudanpätkiä sekä tuliasemia. Kohde liittyy puna-armeijan toisen maailmansodan aikana Möhkön ympäristöön rakentamaan korsukylään. Tarkastushetkellä vuonna 2024 usean korsukuopan pohjalla oli nähtävissä ilmeisesti metallinetsinharrastajien kaivamia, kohtalaisen uusia kaivantoja.

Oinasranta 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Oinasrannantien varrella olevan vanhan hiekanottokuopan ympäristössä on havaittavissa muutamia toiseen maailmansotaan liittyviä Kuoppia. Kohde on todennäköisesti tuhoutunut ainakin osittain maanoton seurauksena.

Tammela (1000052242) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Yksityishenkilöltä tulleen ilmoituksen mukaan alueella on nähtävissä historiallisen ajan puolustusvarus. Rakenne on ilmoituksen mukaan vaurioitunut metsätöissä. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Tarkemman määrittelyn edellytyksenä ovat lisätutkimukset.

Kuoppala (1000052518) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Alueella on tietojen mukaan toisen maailmansodan aikainen hevoskorsu. Lidar-korkeusmallissa erottuu myös kaksi muuta korsulta vaikuttavaa rakennetta. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Nesterinsaari 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Salpalinjaan kuuluvaa juoksuhautaa ja tulipesäkkeitä, joita ei ole kartoitettu maastossa. Kohteen tarkempi määrittäminen edellyttää lisäselvityksiä.

Totkunniemi Maimalampi (Puolustusvarustukset)
Moderni; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon mukaan Lapintien lounaispuolella, tien varressa sijaitsee Salpalinjaan kuuluva toisen maailmansodan puolustusvarustus. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää maastokäynnin.

Totkunniemi Likeronpelto (Puolustusvarustukset)
Moderni; Lidar-korkeusmallissa (17.2.2025) erottuu toisen maailmansodan taisteluhaudalta vaikuttava ilmiö. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää maastotutkimuksia.

Anttila (1000061608) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon mukaan Anttilan tilan ympäristössä, kiinteistön pohjois- ja kaakkoispuolella erottuu maastossa Ilomantsin taisteluihin liittyviä toisen maailmansodan puolustusvarustuksia. Kohde muodostuu korsukuopista, poteroista ja muista kaivannoista. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Karsikkosaari (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Koveronkannaksen itäpuolella, vajaan sadan metrin päässä Saava-nimisestä niemestä koilliseen sijaitsee pieni, läpimitaltaan noin 50 metrinen Karsikkosaari. Saari on kallioinen ja karu ja sen keskelle, lähelle korkeinta kohtaa on koottu noin parinkymmenen jäkälöityneen kiven röykkiö. Röykkiön halkaisija on vajaan metrin ja korkeus noin 40 senttimetriä. Röykkiön käyttötarkoitus ei ole tiedossa ja sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Teponsärkkä (Puolustusvarustukset)
Moderni; Kohde sijaitsee Hatuntien katkaiseman harjun itäisellä puolella. Tietä pitkin matkaa lounaiseen Lehtovaaran kylään on noin 3,6 kilometriä ja koilliseen Korentovaaraan noin neljä kilometriä. Samalla harjujaksolla kulkee Susitaival-retkeilyreitin polkuja, mutta kohteen paikalla polut eivät kulje harjun päällä.
Paikalla on nähtävissä korsukuopaksi tulkittava suorakulmainen 5 x 5 metrinen kaivanto. Kuopan reunojen korkeudet ylärinteessä ovat metrin, alarinteessä noin puoli metriä. Mitään selkeää kulkuaukkoon viittaavaa rakennetta ei ole havaittavissa, mutta vallien suunnan ja kuopan muodon perusteella se olisi alarinteen puolelle lounaaseen.
Harjun laella, lähellä sen koillisreunaa, mäntymetsässä, on lisäksi nähtävissä seitsemän ampumapesäkettä.

Varpusuo (1000096100) (Puolustusvarustukset)
Moderni; Varpusuon länsipuolella olevalla metsäkankaalla erottuu lidar-korkeusmallissa toisen maailmansodan puolustusvarustuksia, jotka sijoittuvat alueella kulkevan metsätien varrelle sekä sen ympäristöön.

Sammakkolampi 2 (Puolustusvarustukset)
Moderni; Hattujärventien etelä- ja pohjoispuolella erottuu lidar-korkeusmallissa maastoon kaivettuja juoksuhautoja sekä mahdollisia muita taistelukaivantoja. Kaivannot sijoittuvat useassa eri pesäkkeessä.

Mustanmonttu (Kivirakenteet)
Historiallinen; Mustavaaran hylätyn vuolukivilouhoksen välittömässä läheisyydessä kohoavan kalliokönkään koillisseinämässä on kolme vanhaa hakkausta. Kaivos perustettiin Oy Finska Täljsten Oy:n toimesta v. 1899 yhtä aikaa Kärenvaaran louhoksen kanssa.88 Päivämäärällä 29.8.1912 louhoksella sattui Suomen toistaiseksi suurin kaivosonnettomuus, joka vaati yhteensä seitsemän uhria.89 Kallioseinämän editse kulkivat rautatiekiskot Nunnanlahden satamaan.
Hakkauksista suurin käsittää vuosiluvun 1918, tekstin ”suomen sota” sekä nimikirjaimet EL.
Tästä parisen metriä alavasemmalle on seinämään työstetty neliömäinen kuvio ja edelleen vajaat pari metriä vasemmalle toinen neliökuvio sekä sen sisäpuolelle kirjatut nimikirjaimet ”ok” ja vuosiluku 1908. Lisäksi alueella on nähtävissä vanhoja rajamerkkejä sekä muita kaivostoiminnan merkkejä, joista osa saattaa olla peräisin 1800-luvun puolelta.

Halkoniemi (1000096103) (Taide)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Juuan Halkoniemen pohjoiskärjessä olevalla rantakalliolla vanhan, nykyään kesäasuntona toimivan pihapiirin alueella. Kallioon on kaiverrettu vuosiluku 1910 sekä teksti "Väinö Huttunen". Merkinnän kokonaisleveys on n. 90 cm.

Saava (Asuinpaikat)
Historiallinen; Koveronsaaren tyvessä sijaitsevan Kannaksensalmen läheisyydestä, kivikkoisella mäntykankaalla on nähtävissä kaksi vahvasti sammaloitunutta rakennuksenpohjaa. Rakennuksia ei ole merkitty vuoden 1976 peruskarttaan eivätkä ne erotu vuosien 1956 tai 1957 ilmakuvissa. Niin ikään asutusta ei ole merkitty 1941 topografiseen karttaan (mittakaava 1:100000) saati vuoden 1847 pitäjänkarttaan. Paikalta avautuu kaunis näkymä eteläiselle Ukonlahdelle.
Ensimmäisen rakennuksenpohjan ulkomitat ovat 5 x 5 metriä. Kivijalan/seinävallin leveys on noin metrin ja korkeus maantasosta 20–40 senttimetriä. Painanteen syvyys kivijalan päällystasoon mitattuna on 120 senttimetriä. Toinen rakennuksen pohja sijaitsee edellisestä vajaat 20 metriä länteen (Alakohde 1). Tämän ulkomitat ovat 3,5 x 3,5 metriä ja syvyys kivijalan päälle mitaten 80 senttimetriä. Kivijalan korkeus ympäröivästä tantereesta on enimmillään 40 senttimetriä.

Autionaho (Asuinpaikat)
Historiallinen; Juuan Nunnanlahden Vinkarinniemessä sijaitsee Autionaho-niminen entinen niittyalue. Välittömästi niityn koillislaidalta löytyvät asuinpirtin jäännökset. Rakennuksen koko on seinävallin päältä mitaten noin 3,5 x 3,5 metriä. Uuni on sijainnut sen pohjoisnurkassa. Tulisijan jäännösten korkeus on vain noin 40 senttimetriä, asuinpainanteen syvyys vaatimattomat 15 senttimetriä. Lähistöllä sijaitsee myös yksi kellarikuoppa, jonka pituus on noin 2,5 metriä ja syvyys noin 70 senttimetriä.
Pihapiiri saati sen rakennukset eivät erotu vuoden 1956 ilmakuvassa. Niittyalue sen sijaan on merkitty jo vuoden 1847 pitäjänkarttaan ilman rakennuksia. Vuoden 1781 verollepanokartassa aluetta ei ole noteerattu millään tavalla.

Tervaniemi (1000096109) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Maaperästä erottuu neliskanttinen, matala ja kapea kivijalka taikka perustus, joka koostuu pääasiassa miehennostannaisen kokoisista yhteen riviin kerrallaan asetetuista kivistä. Kokoa rakenteella on 4 x 4 metriä. Perustuksen pohjoisnurkassa kohoaa vaatimaton kivikasa eli mahdollinen kiukaan jäännös. Iso osa kivistä näyttää kuitenkin olevan seinälinjan ulkopuolella. Varsinaista painannetta kivijalan sisäpuolella ei ole.
Rakennusta ei löydy kartoilta, eikä se erotu vanhoissa ilmakuvissa. Jäännöksen suhteen kyse voisi olla vuosisadan vaihteen tai 1900-luvun alkupuolen saunasta, karjamajasta tai muusta pienestä rakenteesta.

Juuanpuro (Asuinpaikat)
Historiallinen; Jo vuoden 1847 pitäjänkartassa Isoon Ristisaareen on merkitty yksi talo. Maatilaa ei näy vuoden 1887 kihlakunnankartassa, mutta piirroksen mittakaavan huomioon ottaen se ei ole merkityksellistä. Tilaa ei löydy myöskään vuosien 1940 ja 1941 topografisista kartoista. Kyseisiin piirroksiin alemmas laaksoon on kuitenkin merkitty toinen maatila, jolle on vanhemmassa kartassa annettu nimi Juuanpuro.
Alueella on havaittavissa kaksi vanhan maatilan jäännöstä sekä niihin liittyviä talonpohjia, viljelyröykkiöitä, nauriskuoppia ja muita rakenteita.

Syväniemi (1000096111) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Juuan Larinsaaren kylään kuuluvan Syväniemen tyvessä sijaitsee kansan parissa sudenpyyntikuoppana tunnettu jäännös. Ilmiön syvyys on metrin luokkaa ja halkaisija noin kolme metriä. Kohde täyttää pyyntikuopan tunnusmerkit mainiosti.

Sarvijoki (1000096498) (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Sarvijoen varrella. Paikalla on ilmoituksen mukaan nähtävissä puinen uittoränni, jota on säilyneenä maastossa useiden kymmenien metrien mittaisella matkalla. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Haukilampi (1000096499) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Haukilammen länsipuolella. Paikalla on ilmoituksen mukaan nähtävissä vanhasta kasiviljelystä kertova pyällyspuu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Leväjärvi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Leväjärven pohjoispuolella. Paikalla on ilmoituksen mukaan nähtävissä useita vanhasta kaskiviljelystä kertovia pyällyspuita. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Kuomavaara (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä paksu kelo, jonka runkoon on kaiverrettu kirjaimet O ja M. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Linnalampi (Puolustusvarustukset)
Keskiaikainen; Mahdollinen muinaislinna sijaitsee Koitajoen ja Linnalammen välisestä särkästä Linnalampeen pistävässä niemessä. Niemi on noin 300 m leveä ja sen pohjoispäässä on jyrkkäseinäinen ja ympäristöstään selvästi erottuva mäki. Mäen lakea on ilmeisesti tasattu, mutta mitään varustusten jäännöksiä ei ole näkyvissä. Lakiosan koko on noin 5 x 20 m. Mäen laen korkeus on noin 162,5 m ja Linnalammen pinnasta mitattuna laki on 16 m korkeudella. Lammen pohjassa on havaittu olevan veisteltyjä puita.

Makkola (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka on sijainnut Oriveden Kyyrönniemessä. Asuinpaikkaa ei ole pystytty myöhemmin aivan tarkasti paikallistamaan. Löydöt, 2 palaa asbestisekoitteista keramiikkaa, on löydetty matalasta hiekkakuopasta.
Vaatii tarkempia tutkimuksia säilyneisyyden selvittämiseksi.

Järventaus Kirkkorinne (Hautapaikat)
Historiallinen; Ortodoksikalmisto sijaitsee Kirkkorinne-nimisellä paikalla, peltojen välisellä alueella. Kalmisto on osittain tuhoutunut peltotöissä.

Hiekkaranta (426040044) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 29461:1-2 kvartsi-iskos, palanutta luuta 12 kpl, löydetty pellolta.

Ryökkylä Niemelä (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Mekrijärven etelärannalla, Niemelän talon maalla. Peltoalueiden välissä on sekametsää kasvava kaistale, jonne on kasattu pellolta kiviä. Perunakuoppia tälle alueelle kaivettaessa kerrotaan esille tulleen luita, joita ei ole talletettu. Luulöytöalueen vierellä pihanurmella on "pöytäkivi".
Ryökkylän kylä on syntynyt 1400-luvulla, 1500-luvulla sitä nimitettiin Mekrijärven pienemmäksi kyläksi. Ryökkylä autioitui vuosina 1641-43, mutta jo vuonna 1638 siellä oli kymmenen taloa. (Saloheimo 1971:35.) 1800-luvun lopulla on merkitty muistiin, että "Ryökkylän kylän wenäläinen hautausmaa oli Ontrei Mustosen pellolla" (Könönen 1884:42). Ryökkylän kalmiston sijaintipaikka on perimätiedon mukaan Ryökkylänsalmen etelärannan rinne Niemelän talon alapuolella. Tsasounasta ei kylällä ole tietoa, mutta karttojen mukaan se on sijainnut 1700-luvulla kalmiston yhteydessä. (Saloheimo 1982:293-294.)

Sonkaja Lahti (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Sonkajanjärven pohjoispään länsirannalla, noin 100 m Ilomantsin ja Enon välisestä maantiestä. Alue on peltorinnettä. Vuodelta 1910 olevassa tiedonannossa mainitaan, että Sonkajajärven pohjoispään länsirannalla on kalmisto, jonka vastakkaisella puolella, puron varrella on Novgorodin aikaisia löytöjä (Lukkarinen 1910). Kalmiston kohdalta, pellolta kerrotaan tulleen esille luita.
Kerrotaan, että liettulaiset asuivat Sonkajassa läänitysaikana 1300-luvulla ja että siellä oli myös heidän hautausmaansa (ks. kohde: Ilomantsi Sonkaja Autio) (Björn 1991:481). Sonkaja on vanha keskuskylä, jossa vuonna 1500 on ollut viisi taloa. Vuosisadan loppuun mennessä taloluku oli kasvanut seitsemääntoista. Asutus lisääntyi, koska suurin osa ortodokseista jäi paikalleen ja luterilaisia uudisasukkaita muutti kylään. (Björn 1991:125.) On mahdollista että Sonkajassa on ollut useampia kalmistoja.

Viinivaara Aarnela (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Viinilahden itärannalla, Aarnelan ja Viinivaaran talojen rajalla olevalla pellolla. Kalmiston tarkka rajaus ei ole selvillä. 1950-luvulla pellosta kerrotaan tulleen esille luita ja laudanpalasia.
Viinivaaran asutus alkoi Viinilahden talosta, joka mainitaan 1500-luvulla. Vuonna 1618 kylässä oli kolme taloa, ja taloluku ehti kohota viiteen ennen kuin koko kylä autioitui Ruptuurisodan (1656 - 1661) aikana. Uudisasukkaat tulivat 1600-luvun lopulla (Björn 1991:128). Tirronen (1885:26) kirjoittaa: " Muut lappalaishaudat niinkuin Viinivaarassa, eivät ansaitse mainitsemista, sillä ne luultavasti ovat venäläiskalmistoja."

Melaselkä Lehtimäki (Kivirakenteet)
Historiallinen; Haapojärven länsipuolisen Lehtimäen laella olevan polun varressa on kaksi suurta siirtolohkaretta, joissa on hakkauksia. Merkit ovat saattaneet syntyä rapautumalla. (Anja Sarvaan arvio vuodelta 1970).
Museoviraston arkeologian osaston arkistossa on Pekka Romppasen kirje vuodelta 1957, jossa hän kertoo, että 5-6 km Nehvonniemestä pohjoisluoteeseen on Lehtimäen päällä, tasaisella kalliolla kaksi suurta siirtolohkaretta. Toisessa on Romppasen mukaan vuosiluku 1594 ja sen alla ilmeisesti vielä toinen numerosarja, joka kuitenkin on epäselvä. Toisessa kivessä taasen on epäselvä kuvio (sakaraympyrä?).

Huhus Liepala (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Koitereen eteläpäässä, paikalla jossa Liepalan kylä sijaitsi jo 1500-luvulla. Se autioitui vuosisadan lopulla, mutta asutettiin uudelleen 1680-luvulla osana Huhuksen kylää. Autiotilojen pysyvä asuttaminen onnistui vasta 1700-luvun alkupuolella. 1800-luvun lopulla on merkitty muistiin tieto, että "Liepalassa on elänyt 3 taloa kreikanuskoisia Liepasia, joilla myös on ollut oma hautausmaansa" (Könönen 1884:27). Pogostan Sanomien vanhoja hautapaikkoja koskevaan kyselyssä kävi ilmi, että Liepalassa Riihen edustalta pellosta, rannan tuntumasta, on löytynyt luita - löytöjä ei ole tallessa (Vesterinen 1989). Kalmiston tarkka sijainti ei ole selvillä.

Harkkojärvi Kalmotsaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Perimätiedon mukaan saareen on haudattu väliaikaisesti talvisin, ja vainajat on kesällä soudettu Koitereen vesiä pitkin Enoon ja Ilomantsin kirkonkylään.

Kirkonkylä Hyttilä (Hautapaikat)
Historiallinen; Perimätiedon mukaan kirkonkylän apteekin kohdalla on ollut ortodoksikalmisto. Apteekki on sijainnut ennen nykyisen luterilaisen kirkon vieressä, sen länsipuolella. Nykyisin paikalla on omakotitalo (Maarit Lönnberg 1973:14-15).

Kajoonjärvi Oraviniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kajoonjärveen työntyvän Oravinniemen kärjessä on pieni pelto, jonka eteläpäässä metsässä on kolme pyöreätä, noin 1 m korkeata kivirauniota sekä epämääräinen kehän muotoinen kivikko. Niemi on hyvin kivikkoinen. Rauniot lienevät kaskiraunioita (Maarit Lönnberg 1973:16).

Vuokko Vepsäjoki (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Vanhojen tietojen mukaan Vuokon kylän takamailla Vepsänjoen varrella on ollut raudanvalmistuspaikkoja. Vuonna 1973 paikkakuntalaiset eivät tienneet raudanvalmistuspaikkojen olemassaolosta.

Hyttisärkkä (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Löytöpaikka tunnetaan paikkakunnalla Hyttisärkkänä. Rautakuonan kappaleet löytyivät pellosta metsäsaarekkeen etelä- ja länsiliepeiltä. Löytöpaikka sijaitsee n. 100 m:n päässä Vihtasuon tiestä koilliseen.

Purujärvi Ristinniemi (Maarakenteet)
Historiallinen; Puruveden Siikasaarenselkään pistävällä Ristiniemellä on kaksi suorakaiteen muotoista kivilatomusta, kaksi kuoppaa ja kuopanne.

Purujärvi Ketunniemi (Maarakenteet)
Historiallinen; Puruveden Siikasaarenselän Ketunlahteen pistävällä Ketunniemellä on kolme kuopannetta.

Keskijärvi Variksensaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Keskijärven Variksensaaresta on tietojen perusteella löytynyt pääkalloja ja ihmisen luita. Vuoden 2020 inventoinnin aikana saari tarkastettiin kokonaisuudessaan, mutta mitään hautauksiin viittaavaa ei havaittu.

Oskola Kivelä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Loitimojärven etelärannalla Kivelän kaskipellon alle on jäänyt talonpohja.

Jänisjoki Vihtakoski (Kulkuväylät)
Historiallinen; Ruskeakosken alapuolisen Vihtakosken voimalaitoksen rakentamisen aikana Vihtakosken uittorakennelmat ovat jääneet veden alle.
Vihtakosken alueella on inventoimattomia toisen maailmansodan aikaisen Salpalinjan varustuksia.

Loitimo/Melakko Oskolankoski (Kulkuväylät)
Historiallinen; Loitimon ja melakon järvin välissä olevan Oskolankosken niskalla on useita rautaisia kiinnityslaitteita ohjauspuomien, saappanipuomien (?), ja vostuupuomien (?) kiinnitystä varten. Laitteet ovat renkaita, jotka on kiinnitetty kiviin paksuilla pulteilla. Pitkulaiset rautalenkit voivat olla jopa metrin pituisia veden korkeuden vaihtelun takia. Kiinnitysrenkaan on asennettu ilmeisesti v. 1928-1931, jolloin Oskolankosken niskalle rakennettiin vedensäännöstelyä varten uittopato. Sodan jälkeen v. 1945 ne menettivät merkityksensä, koska valtakunnanraja katkaisi uittoväylän. Puomien kiinnikkeet jätettiin paikoilleen, mutta uittopato on purettu. Alempana olevan Ruskeakosken voimalaitoksen pato peitti veden alle Oskolankosken ja Ruskeakosken väliset kiinnityslaitteet.

Suuri-Onkamo (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Suuri(?)-Onkamon ja Särkijärven välissä, Onkamojärven laitapuolella kerrotaan olleen hautausmaa ja vanha kirkonpaikka.

Lahdenkylä Toropainen (Taide)
Historiallinen; Kertojan maalla (Toropainen) on maakivi, johon on hakattu läpimitaltaan 13 cm rengas. Samoin lähellä itärajaa on iso kivi, jossa on hakattuja merkkejä; kiveen liittyy myös tarinoita aarteesta. Kertoja arvelee näitä rajakiviksi.

Paihola Sohmeron uhrilähde (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kahden mäen välisessä suonotkelmassa lähde. Perimätiedon mukaan lappalaiset tietäjät ovat käyneet lähteellä taikojaan tekemässä vielä 1800-luvun alussa.

Paihola Heikkilä (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Pielisjoen pohjoisrannan lossirannan vieressä, Heikkilän talon pihalla on ollut 4 tulisijaa.

Selkie Kalmonniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Perimätiedon mukaan Havukkalammen itärannalla on kalmisto, jonne on haudattu ihmisiä Suomen sodan aikaan (vv. 1808-09).

Killinkuiva (Maarakenteet)
Esihistoriallinen; Painanteet sijaitsevat Porolan-Lappalan tien varressa, sen itäpuolella kankaan reunan törmällä. Paikalla on kolme epämääräistä painannetta, halkaisijaltaan noin 5 metriä, hienolla, hienohiekkaisella, tasaisella ja kuivalla rantatörmällä. Todennäköisesti painanteet eivät ole esihistoriallisia muinaisjäännöksiä.

Honkaniemi (309000004) (Raaka-aineen hankintapaikat)
Esihistoriallinen; Kvartsikivi sijaitsee Kuusjärven etelärannalla, Honkaniemessä, suuren siirtolohkareen pohjoispuolella mäennyppylällä. Koko järven eteläranta on hyvin kivikkoista maastoa ja kvartsilohkare on näkyvissä maan pinnalla noin 60 x 70 cm kokoisena. Kivi on aivan puhdasta valkeaa kvartsia. Siinä eiä näy ainakaan selviä louhinnan merkkejä.

Päivärinne (309000005) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Mahdollinen hiilimiilu sijaitsee soistuneen Laavuslammen itärannalla, Päivärinteen talosta 300 metriä koilliseen.

Somerikkoranta (Maarakenteet)
Esihistoriallinen; Painanne sijaitsee Juojärven rannalla, Maljasalmen kylässä, Jäätsalon saarta vastapäätä olevassa Somerikkoranta -nimisessä paikassa, kesämökin vieressä, Sammakkoniemen talosta 500 metriä suoraan länteen. Painanne on kooltaan noin 4 x 5 metriä ja muistuttaa jonkin verran asumuspainannetta.

Palojärvenkangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta löytyi Outokummun inventoinnin yhteydessä 11.9.2002. Tervahauta sijaitsee Palojärven pohjoisrannalla olevalla Palojärvenkankaalla, järven itäpäässä, rantatörmällä, Konttilanmäen koulusta 400 metriä pohjoiseen. Haudan halkaisija on noin 8 metriä ja siinä on vallit ympärillä. Rannan puolella on heikosti erottuva juoksutusaukko.

Savolanvaara Paavola (Miihkenlampi) (Kulkuväylät)
Historiallinen; Paavolan talon itäpuolisen Savolanvaaranlammen rannassa, osittain vedessä ja osittain kostean turpeen alla, on hirsirakenteita, jotka perimätiedon mukaan kuuluvat karjalaisväestön ennen Stolbovan rauhaa (?) rakentamaan laituriin. Paikan vanha nimi on Miihkenlampi.

Kontiovaara Vaskikallio (Asuinpaikat)
Historiallinen; Pienestä Ritojärvestä pari km "päivän puolelle", Vaskikalliolla on "luola-asunto". Luola muodostuu kallion halkeamista ja luolan suun kivilatomuksesta.

Pankajärvi Kääntämönniemi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Pankajärven Kääntämösaaressa on perimätiedon mukaan kivipanoksia.

Savijärvi Lievola (Hautapaikat)
Historiallinen; Perimätiedon mukaan Pienen Savijärven eteläpuolisen lammen (Havukkalampi?) lähistöllä on ortodoksikalmisto.
Tällä tarkoitetaan kohdetta Saarelainen (tunnus 1000026033)

Kylänlahti Tattari (Kivirakenteet)
Historiallinen; Tattarin talosta virsta (n. 1 km) luoteeseen on kivipanos kaltevalla rinteellä. Puoliympyrän muotoinen latomus on tarun mukaan pakanallinen uhripaikka.

Viekinjärvi Raatosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Peruskartalla olevan nimen perusteella Raatosaari saattaa olla kalmistosaari.
Saareen tehty tarkastuskäynti vuonna 2014. Pienen metsikköisen saaren koillisreunalla havaittiin noin kaksi metriä pitkä, noin metrin leveä ja puoli metriä syvä kuoppa. Mitään muuta hautauksiin viittaavaa saarella ei havaittu.

Ruunaa Alaniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Ruunaanjärven luoteisrannalla, aution Alaniemen talon mailla on perimätiedon mukaan ollut karjalaiskylä, jonka vieressä on ollut kalmisto.

Lieksanjoki Reponiemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Lieksanjokeen Pankasaaresta työntyvällä Reponiemellä on kalmisto n. 100 m niemenkärjestä.

Viensuu Junnula (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Junnulan talosta 200 m lounaaseen on suuri mänty, jonka kyljessä on vuosiluku 1849 sekä ilmeisesti puumerkkejä. Vuonna 1932 siihen on ollut kiinnitettynä myös kaksi metallilevyä. Alkuperäinen merkintä on tehty Junnu Oinosen muistoksi.

Kaivanto (426000001) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta Sirnihtäniemeen johtavan tien itäpuolella, Pahakalan ja Viinijärven välisellä kannaksella.

Tikansaari (Kivirakenteet)
Ei määritelty; Noin 2 x 1,30 metrin kokoinen kivimuodostelma, joka sijaitsee Tikansaaren länsirannalla poukamassa, pitkittäin länteen viettävällä rinteellä.

Luikunlampi 4 (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Mahdollinen asumuspainanne Luikunlammen länsirannalla, rantatörmän päällä.

Luikunlampi 5 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kaksi tervahautaa Luikunlammin ja Kuorinkajärven välisellä kannaksella.

Mäntykangas (426000009) (Maarakenteet)
Esihistoriallinen; Mahdollinen asumuspainanne Viinijärven-Käsämän tien varrella, hiekkakuoppien sotkemassa ympäristössä.

Mäntylä (426000010) (Maarakenteet)
Esihistoriallinen; Kaksi mahdollista asumuspainannetta Viinijärven-Käsämän tien pohjoispuolella, lähellä Mäntylän taloa, korkea harjun juurella.

Sorsamäki (426000011) (Maarakenteet)
Historiallinen; Kolme painannetta Kuopion ja Joensuun välisen maantien pohjoispuolella, Sorsamäen talon lounaispuolella kuusikossa. Todennäköisesti historialliselta ajalta peräisin olevia säilytyskuoppia tms.

Likolampi 2 (426000012) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Viinirannan kylässä, Rannanpään talosta 180 m kaakkoon, Likolammen etelärannalla. Tervahauta on koverrettu rinteeseen siten, että tervatynnyrin kolo on vielä nähtävissä alarinteessä. Tervahaudan halkaisija on noin 8 metriä.

Särkkälänmäki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Raunioitunut rakennuksen pihapiiri sijaitsee Viinirannan kylässä, Viinirannantien varressa, Särkkälänmäen länsiosassa, vastapäätä hautausmaata. Paikalla on kiviröykkiöitä ja kellari.

Nauvunkangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Viinijärven Likolahden rannasta 300 m lounaaseen ja Nauvunkankaantiestä 100 m länteen muinaisella rantatörmällä, törmän rinteessä. Hauta on ollut rännillinen ja sen halkaisija on noin 8 metriä.

Niva (Maarakenteet)
Esihistoriallinen; Kuoppa sijaitsee Nivassa, Riihilampeen koillisesta laskevan ojan itärannalla, jyrkän törmän päällä tasaisella mäntykankaalla, Jokelan talosta 200 m itäkoilliseen. Kuoppa on halkaisijaltaan noin 1,5 metriä ja sen syvyys on noin 40 cm.

Moisionniitty (Taide)
Historiallinen; Muistokivi sijaitsee Roukalahteen johtavan tien itäpuolella olevan Pyhäselän Pietinlahden pohjoispuolella, peltoaukean reunassa. Paikalle on opastus Roukalahden tieltä. Muistokivessä lukee seuraavat sanat: "Näillä Moision niityillä saarnasi 1630-luvulla kirkkoherra Georgius Georgii Jumalan sanaa luterilaisen tunnustuksen mukaan."

Hirvola 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Talon kivijalka on Mustalammen koillispuolella, Hirvolan päärakennuksesta 140 metriä pohjoiseen kalliokumpareella peltojen välissä. Kivijalan koko on noin 6 x 6 metriä ja sen yhdellä nurkalla on noin 1,5 x 1 metrin kokoinen liesikumpu.

Ruumenlampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta on merkitty peruskarttaan. Se sijaitsee Ruumenlammen eteläpuolella, välittömästi Pahakalan rantaan kulkevan tien vieressä, noin 250 m em. tien risteyksestä.

Pieni Möykky (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Mahdollinen miilu sijaitsee noin 200 metriä Viinijärven rannasta, Ison ja Pienen Möykyn pohjoispuolelta kulkevan tien eteläpuolella välittömästi tien vieressä. Miilu on halkaisijaltaan noin 2 metriä ja syvyydeltään noin metrin.

Lappilanniemi (Hautapaikat)
Historiallinen;

Lammunjärvi Kalmasaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Heinäveden ja Liperin rajalla, Liperin puolella on mahdollinen hautasaari. Saareen liittyvä perimätieto ei kerro keitä sinne olisi haudattu. Kalmasaaresta 800 m etelään, Heinäveden puolella samassa järvessä on Kalmosaari.

Lammintauskangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Pyyntikuopat sijaitsevat Lieksa - Vanhakylä- maantien ja rautatien lounaispuolella, rautatiestä noin 400 m lounaaseen, ja Joutenlammen rannasta noin 400 m itään. Pyyntikuopat ovat varsin tasaisella metsämaalla. Niiden koko on (pohjoisesta etelään): 1,8 x 2,3 m, 2,7 x 1,9 m, 2,2 x 2,5 m. Kuoppien syvyys on 15-30 cm.
Inventoinnissa 2006 pyyntikuoppia ei voitu paikallistaa.

Lipinlahti Lipinsaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Pielisen itärannan tuntumassa olevan saaren eteläosassa on perimätiedon mukaan kalmisto.

Höljäkkä Ukonniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Pieliseen pistävällä korkealla ja jyrkkärantaisella niemellä on kalmisto, jonne on perimätiedon mukaan haudattu vielä Isovihan aikoihin.

Saramo Jokihaara (Hautapaikat)
Historiallinen; Mahdollinen hautapaikka sijaitsee kankaalla Mäntyjoen ja Palojoen yhtymäkohdassa.

Sotkuma Iikkilänvaara (Kulkuväylät)
Historiallinen; Mahdollinen, vanha karjapolku sijaitsee Sotkuman kylän Iikkilänvaaralla, Kapavuoren talosta luoteeseen, Sotkuman rukoushuoneelta 500 m länteen, Pohjanlammen entisellä lounaisrannalla. Iikkilänvaara on korkeahko mäki, jonka koillisrinne on hyvin jyrkkä. Vaaran lakialueella on kalliopaljastumia ja täällä on kivimuurin pätkiä, jotka lähtevät jyrkänteeltä kulkien laen poikki lounaisrinteelle. Tämä linja näyttäisi noudattavan suurin piirtein tonttirajaa 75:13 ja 17:46. Lounaisrinteellä kivimuuri lähtee kohti Kapavuoren taloa. Kivimuuri kulkee pääasiassa synkässä metsässä, mutta lähempänä Kapavuoren taloa myös pitkin niityn viertä. Heti Iikkilänvaaran laen alapuolella kivimuuri ohittaa niittymäisen raunioalueen, jossa on useita maatuneita kiviraunioita. Täällä kasvaa ympäristöstään poiketen paljon myös lehtipuuta. Tämä alue lienee entistä kaskipeltoa. Perimätiedon mukaan Iikkilänvaaralla on ollut myös talo, joten kyse voi toki olla myös tästä. Rinteen huipulla, kalliopaljastumalla, oli kaksi mahdollista lapinrauniota. On myös mahdollista, että nämäkin röykkiöt ovat syntyneet pellon raivauksessa.
Lähempänä Kapavuoren taloa kivimuurista tulee kaksiosainen ja muurien välissä kulkee noin 2 metriä leveä polku. Muurien välissä on myös noin 10 metrin välein poikittaiset muurit katkaisemassa polkua. Poikittaiset muurit eivät kuitenkaan ulotu koko polun yli, pitkältä muurilta toiselle. Ilmeisesti loppuväli on tukittu puisella rakenteella, ehkä siirrettävällä portilla. Muurit loppuvat Kapavuoren talon pohjoispuolella olevan niityn laitaan.
Mahdollisesti Iikkilänvaaran kivimuuri on jäännös perusteellisesti rakennetusta karjapolusta, jota pitkin karjaa on kuljetettu navetasta laitumelle tai laitumelta toiselle. Tällaisista rakennetuista poluista on kansatieteellisiä esimerkkejä.

Sotkuma Paljakkavaara (Kivirakenteet)
Historiallinen; Paljakkavaarassa on laakea kivi (100 cm x 60 cm x 30 cm), jonka keskellä on n. 10 cm levyinen kuoppa. Alunperin kivi on ollut 1.5 m korkean raunion päällä, josta "aarteenetsijät" ovat sen pudottaneet. Kivestä 150 m itään on toinen (60 x 60 x 40 cm) kivi, johon on hakattu 20 cm ympyrä. Kyseessä ovat mahdollisesti rajamerkit.

Alatienvarsi (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Kohde sijaitsee Sintsin harjulla, Sintsin kannakselta Vuosalmelle johtavan harjun etelärinteellä, Heinäsuon rannalla, Saitalan talosta noin 1,3 km itäkaakkoon. Paikalla on kolme kuoppaa, joista yhtä (nro 3) on ajateltu pyyntikuopaksi. Kuopissa on havaittu runsaasti hiiliä, joten ilmeisesti kyse on hiilimiiluista. Podsolimaannoksen perusteella kuopat saattaisivat olla esihistoriallisia.
Hiilimiilu 1: p= 6920 405, i= 3648 867. Kuoppa on kooltaan 4,5 x 3 m ja syvyydeltään 0,5 m. Kuopan eteläreunalla on havaittavissa hieman vallia.
Hiilimiilu 2: p= 6920 432, i= 3648 799. Kuoppa on halkaisijaltaan noin 4 m ja syvyydeltään 0,2 m. Kuopan ympärillä ei ole vallia.
Hiilimiilu 3: p= 6920 436, i= 3648 789. Kuoppa on kooltaan 4 x 3 m ja syvyydeltään 0,25 m.

Myllymäen kappeli ja hautausmaa (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Rääkkylän ollessa Kiteen kappeli (v. 1666 lähtien) on luterilainen kirkko hautausmaineen sijainnut Myllymäellä. Kirkko oli käytössä vuoteen 1739 asti, jolloin uusi kirkko rakennettiin Oravilahteen. Lopullisesti kirkko lienee tuhoutunut v. 1765 metsäpalossa. Ihmisluita on löydetty rakennustöissä pitkänomaiselta luode-kaakko -suuntaiselta kaistalta Kinnulantien pohjoispuolelta. Kirkko lienee sijainnut niemekkeellä Paksuniemen- ja Kinnulantien sekä koulun lounaisimman rakennuksen rajaamalla alueella.

Rasivaaran kalmisto (Hautapaikat)
Historiallinen; Nykyisen Rasivaaran koulun paikalla on mahdollisesti sijainnut ortodoksikalmisto. Paikalta on löytynyt (karjalaista?) keramiikkaa (KM 26556).

Rääkkylän 4. (väliaikainen) kirkko (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Rääkkylän ollessa Kiteen kappeli (v. 1666 lähtien) luterilainen kirkko hautausmaineen sijaitsi Myllymäellä. Kirkko oli käytössä vuoteen 1739 asti, jolloin uusi kirkko rakennettiin Oravilahteen. Vuonna 1793 rakennettiin kirkonkylään puukirkko, joka paloi juhannuksena 1837. Noin 100 m nykykirkosta länteen rakennettiin väliaikainen lautakirkko 14 vuodeksi eli kunnes nykyinen (järjestyksessä 5.) kirkko rakennettiin v. 1851 ilmeisesti palaneen 3. kirkon paikalle.

Jaama Mikinsärkkä (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Rääkkylä-Kitee tien lounaispuolella, Mikinsärkän talon tilustien haarasta 120 m kaakkoon on pieni suppakuoppa, jonka reunoilla on kaksi kuoppaa, jotka ovat mahdollisesti hiilimiiluja tai tervahautoja.
Mikinsärkän tilustien haaran vastakkaisella puolella on puolustusvarustuksia(?). Varustukset sijaitsevat Mikinsärkän ja Kapakkaselkä 2:n kivikautisen asuinpaikan välisellä harjanteella.

Oravilahti Pitkäniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde on kuivatun Oravilahden perukkaan (ent. Koiralampi) lännestä pistävä niemi, joka on nykyisin sorakuoppana. Paikalta on soranotossa löydetty pääkalloja ja luita; perimätiedon mukaan niemeä on käytetty pakopaikkana. Alueelta on löytynyt myös kivikautinen taltta (KM 22791).

Sintsi Vuosalmi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Vuoniemen kärjessä, Jänisselän puolella on kiviröykkiö, jonka koko on 2.5 m x 1.5 m ja korkeus 1 m. Vajaan sadan metrin päässä röykkiöstä on kalasaunan tai asumuksen pohja. Paikan ohitse on ennen kulkenut ratsupolku.

Konnunniemi Surusärkkä (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Luostarinvaaran tien varrella. Paikalla on perimätiedon mukaan sodittu, ja vainajat on haudattu särkkään.

Karhunpää Toripelto (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Karhunpää -joen itärannalla, Niskalan talon pellolla on tarinan mukaan ollut kauppapaikka. Lähettyvillä on myös Torila -niminen talo.

Koppelojärvi Kalmasaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmasaarelle kerrotaan haudatun venäläisiä. Keskellä saarta on aukea paikka, jossa on näkyvissä painanteita.

Mujeniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Pielisen itärannalla, Laukkalansaaren Mujeniemessä. Löydöt ovat löytyneet rannalle johtavan hiekkatien pinnasta pieneltä alueelta. Rannan ja tien välissä on pieni soistunut alue tien eteläpuolella. Löytöpaikka on noin 3 metriä Pielisen rannan yläpuolella, ympäristö on mäntykangasta.
Vuonna 2006 paikalla tehdyn koekuopituksen perusteella on epävarmaa, onko kyseessä kiinteä muinaisjäännös. Koekuopista löytyi vain yksi kvartsi-iskos, vuoden 2007 tarkastuksessa yksi kvartsi lisää.

Mujelahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Pielisen itärannalla Laukkalansaaren länirannalla, Peltoniemen ja Mujeniemen välissä, Mujelahden itärannalla. Maasto on mäntykangasta ja maaperä hiekkaa. Alue on karavaanareiden suosiossa ja pitkin rantoja on erilaisia rakennelmia. Hiekkatien (p= 6986 630, i= 3657 280) ja polun (p= 6986 385, i= 3657 254) pinnalta on löytynyt muutama kvartsi-iskos. Löytökohtien välillä on etäisyyttä 240 m.

Ahvenisen kirkon paikka (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Kirkkomaan ympärillä on aidanjäännöksiä, sisällä kesämökki rakenteilla (1950).

Kuusjärvi Manninsaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Manninsaaressa olevalla kummulla on ollut 7-8 hautaa, jotka ovat tulleet esiin hiekanotossa. Kahdessa tutkitussa haudassa ei ollut esineitä, eivätkä ne olleet itä-länsi -suuntaisia. Hautaukset saattavat olla pakanallisia. Mahdollisia hautoja on myös Kuusjärvenniemessä ja Reposaaressa.

Mäntylampi Laukkukivi (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Laukkukivi sijaitsee Mäntylammen saarella tai luodolla. Talvella Ilomantsin ja Pirttivaaran maanteiden yhdyslatu kulki kiven ohi, ja kivellä kulkukauppiaat laskivat laukun kivelle levätäkseen.

Kaltimojärvi Akkasaari (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Akkasaari on saanut nimensä siitä, kun eräs mies joutui hautaamaan vaimonsa sinne kevätrospuuton aikaan.

Autioranta 3 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kiviröykkiö sijaitsee Pielisjoen Rahkeenvirran etelärannalla, Autiorannan niemen länsipuolella olevalla niemellä. Röykkiö on kooltaan noin 2 x 1,5 metriä ja se sijaitsee kalliolla, aivan lähellä rantaa, muutaman metrin joen pinnan yläpuolella. Se on koottu noin 30 x 30 cm kokoisista kivistä. Mahdollisesti kyseessä on vanha rajamerkki tai todennäköisemmin kummelin tukikivikko.

Paavilanniemi 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Historiallisen ajan talonrauniokohde sijaitsee Pielisjoen Alusveden etelärannalla olevan Paavilanniemen länsirannalla aivan Kontiolahden rajalla. Paikalla on kahden talon kivijalat sekä yksi kiviröykkiö, ympäristö on ollut niittynä tai peltona.

Venäihenniemi 2 (Maarakenteet)
Historiallinen; Venäihenniemi sijaitsee Pielisjoen Jäsyksen länsiosassa. Niemi on osa pitkää harjuketjua, joka kulkee kaakosta luoteeseen mm. Jäsyksen halki. Venäihenniemen kuopat sijaitsevat niemen itärannalla, Saunasaaren kohdalla olevan kesämökin koillispuolella, mökistä 20-60 metriä koilliseen. Paikalla on neljä halkaisijaltaan noin 1,5-metristä kuoppaa, joiden ajoitus ja funktio ovat epäselvät.

Orilampi 2 (Maarakenteet)
Historiallinen; Orilammen kuoppa sijaitsee Pielisjoen Jäsyksen luoteiskulmassa olevan Orilammen soistuneella kaakkoisrannalla, lammen nykyisestä rannasta noin 200 metrin päässä, loivasti lampeen viettävällä rinteellä. Kuopan halkaisija on noin 1,5-2 metriä ja syvyydeltään se on noin 70 cm. Kuopan ajoitus ja funktio ovat epäselviä.

Karinlahti (Maarakenteet)
Historiallinen; Maavalli sijaitsee Pielisen länsirannalla olevan Koussanlammen kaakkoisen Karinlahden pohjoisrannalla, Seppälän talosta noin 230 metriä länteen olevalla peltojen välisellä metsäsaarekkeella, lahden rantatörmällä. Muinaisjäännös on suorakaiteen muotoinen, rannansuuntainen, matala (noin 30 cm korkea), sammaloitunut maavalli. Vallin paksuus on noin 50-60 cm ja sen koko on noin 6,5 x 7 metriä, lyhyempi sivu rannalle päin. Vallien sisällä on kuoppa, reunamilla kasvaa isoja mäntyjä. Vallin funktio on epäselvä.

Marinniemi 3 (Maarakenteet)
Historiallinen; Painanne sijaitsee Pielisen länsirannalla olevan Hirviniemen eteläosassa, Hirvilahden pohjoisrannalla Marinniemen etelärannalla, Hirviniemen risteyksestä 240 metriä itään. Painanne on nykyisellä rantatörmällä ja se on kooltaan noin 10 x 6 metriä, muodoltaan epäselvästi rannansuuntainen soikio. Rannan puolella painanteen itäsivulla on painanteen reunasta noin 2 metrin päässä halkaisijaltaan noin metrinen painanne ja mahdollisesti toinen samanlainen myös painanteen länsipäässä.

Kaiskunsärkkä 2 (Maarakenteet)
Historiallinen; Kuoppa sijaitsee muinaisen Sarvingin vanhan rannan yläpuolella muinaisella niemellä, Kaiskunsärkän talosta 140 metriä kaakkoon. Kuopan mitat ovat noin 2 x 0,75 metriä ja sen syvyys on noin 70 cm. Siinä on aika jyrkät reunat. Kuoppa ei vaikuta pyyntikuopalta, terva-tai hiilihaudalta tms vaan ehkä lähinnä ns. ryssänhaudalta.

Kontkasenlammit (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kontkasenlammit sijaitsevat Lehtoniemeen johtavan tien pohjoispuolella olevan luontopolun varrella olevan laavun ympäristössä eteläisemmän lammen koillisrannalla. Aivan laavun vieressä on tuvan rauniot liesikumpuineen. Raunion koko on noin 4 x 4 metriä. Kylmämuurattu kellari on on laavusta noin 30-40 metriä kaakkoon metsässä, myös sen koko on noin 4 x 4 metriä. Alueella on myös peltoraunioita. Paikan talonsijat ovat suhteellisen tuoreita, ehkä alle 100-vuotiaita.

Korteniemi (1000001156) (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Painanne sijaitsee Saimaan Pyhäselän Korteniemeen johtavan tien varrella, Matikkaniemen risteyksestä noin 40 metriä luoteeseen Korteniementien länsipuolella. Painanne on kooltaan noin 12 x 7 metriä ja se on suhteellisen selväpiirteinen. Painanne sijaitsee heti muinaisen rantavallin takana. Sen ajoitus ja luonne ovat epäselvät.

Ylä-Ruokonen Kalmosaaret (Hautapaikat)
Historiallinen; Kaksi Ylä-Ruokosen luoteisosassa olevaa pientä saarta ovat peruskartalla olevan nimen perusteella mahdollisia hautasaaria. Paikkakuntalaisten kertoman mukaan siellä on joskus kaiveltu maata, mutta painanteita ei ole näkyvissä. Paikka saattaa olla kesäkalmisto (Lönnberg 1973:13). Saarista n. 300 m kaakkoon olevan niemen nimi on Kalmoniemi.
Inventoinnissa 2011 painanteisiin tehdyissä pienissä koekuopissa ei havaittu hautaukseen viittaavaa.

Raholanjärvi Pieni Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Raholanjärvessä on kolme isoa saarta: Suuret Kalmosaaret. Pohjoisinta näistä saarista nimitetään Kalmosaareksi, ja sen alueella on vanha kalmisto. Lisäksi järvessä on Pieni Kalmosaari ja Kalmokivi. Perimätiedon mukaan saarella on joku joskus kaivanut ja löytänyt pääkalloja. Saarella ei kuitenkaan ole havaittu hautapainaumia.

Ruukkisuo (1000001786) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Peruskartalla olevan nimen perusteella paikalla saattaa olla hytti. Paikalla on suuri, ojitettu suo.

Kaisakanranta N (Maarakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Paiholan Kaisakanrannassa, lähellä Pielisjoen rantaa. Kontkasen talon heinäpellossa on ollut vuonna 1968 kolme kivettyä tulisijaa (Kaisakanranta 4). Lisäksi Marketanlammen pohjoispuolella on ollut kaskenpolttajan maakuoppa eli multavieru (Kaisakanranta 3). Kontkasen talon peltoalueet ovat hevoshakoina. Marketanlammen rannat ovat nykyään miltei umpeenkasvaneet. Maisemat lammen itäpuoliselta Orivaaralta ovat mitä upeimmat.

Siässynäkallio (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Perimätiedon mukaan Heinävaaran kylän eteläpäässä, Koljosen talon paikkeilla, on aikoinaan sijainnut ortodoksinen tsasouna. Pirjo Lahtiperä mainitsee kohteen inventointiraportissaan v. 1967, samoin Eija Ojanlatva ja Juha-Pekka Joona Heinävaaran inventoinnista laaditussa raportissa v. 2002. Nykyään Siässynän kalliolla sijaitsee Koljosen talo, joka on siirretty paikalle vuonna 1819 Johan Koljosen toimesta. Kalliossa on tätä tapahtumaa koskeva kaiverrus, se sijaitsee talon sisäänkäynnin vasemmalla puolella, aivan talon vieressä. Koljosen talon luoteispuolelle on rakennettu joku aika takaperin uusi ortodoksinen tsasouna.

Mäkrävaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Muljulasta Rasisaloon johtavan paikkallistien itäpuolella, Muljulanselän Hovinlampeen laskevan Lehmijoen varrella olevan Pölläsensuon itärannalla, Mäkrävaaran harjanteen luoteispäässä. Paikalta on löytynyti yksi kvartsi-iskos tieuran pinnalta. Tielle on tuotu myös sepeliä ja iskos saattaa myös olla sepeliä. Paikka olisi korkeutensa ja topografiansa perusteella sopiva kivikautiseksi asuinpaikaksi, mutta epävarman löytönsä vuoksi se on luokiteltu tentatiivikohteeksi.

Lystilampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Koivikon maaseutuopistolta n. 500 m kaakkoon, junaradan itäpuolella pellolla, Lepikonjoelle johtavan tien pohjoispuolella. Soistunut Lystilampi on löytöpaikasta 200 m kaakkoon. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos, joka on riittävän selvä, jotta kohdetta voitaneen pitää ainakin tentatiivikohteena. Sinänsä paikka sopii myös kivikautiseksi asuinpaikaksi, lähellä on Koivikon asuinpaikka Lepikonjoen rannalla.

Kaskisniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Ätäskö-järven Koivikkolahdenselän länsirannalla, Ahovalkamaan johtavan tien varrella, sen eteläpuolella, Ahovalkaman talosta 390 m luoteeseen. Kvartsi-iskoksen löytöpaikka on tien ja peltoaukean yläpuolella oleva muinaisrantatörmän päällysalue, joka on metsä-äestetty. Maaperä paikalla on hiekkaa ja paikka on muutenkin sovelias asuinpaikaksi. Enempien löytöjen puuttuessa paikka on kuitenkin luokiteltu toistaiseksi tentatiivikohteeksi.

Himonniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärven Pajarinselän länsirannalla, Himonniemessä, Himonniemen vanhasta päärakennuksesta (joka on peltojen keskellä) 320 m itäkoilliseen. Paikalla on mäntykankaalla tehty aukkohakkuu, joka on laikutettu joitakin vuosia sitten. Maa viettää lammen rantaan ilman selkeitä törmiä, maaperä on hiekkaa, jossa on jonkin verran kiveä. Laikutuksesta on löytynyti yksi selvä kvartsi-iskos n. 50 m rannasta. Paikka on lämmin ja varsin sovelias kivikautiselle asuinpaikalle. Löytöjen vähäisestä määrästä johtuen kohde on kuitenkin luokiteltu tentatiivikohteeksi.

Hiekkalahti (1000003109) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Paasselän itärannalla, Hiekkalahden rannalla, Hiekkalahdensuon länsipuolella. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi rantaan mökeille johtavan tien itäpenkasta. Maasto on loivasti lahdelle laskevaa hiekkakangasta, tie kulkee taimikon halki. Löytöpaikalta n. 80 m pohjoiseen on suuri hiekkakuoppa mökkiteiden risteyksessä. Paikka on sinänsä varsin sovelias kivikautiseksi asuinpaikaksi, mutta kvartsi ei ole yksiselitteisesti artefakti, vaan se saattaa olla myös sepeliä. Siksi kohde on luokiteltu tentatiivikohteeksi.

Myllynluhta 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Oriveden ja Pyhäjärven yhdistävän Hiiskosken vesireitin länsirannalla, Myllynluhdan suon länsireunalla. Suon reunan metsissä on tehty laajoja laikutuksia ja metsäautotien päästä 70-100 m koilliseen kumpareelta on löytynyt kvartseja. Yksi kvartseista on selvä iskos, muuta ovat epämääräisempiä. Kohdetta voi pitää todennäköisenä kivikautisena asuinpaikkana, mutta se on toistaiseksi luokiteltu tentatiivikohteeksi. Noin 160 metriä etelään, toisella kumpareella, on Myllynluhta 1 -asuinpaikka, jolta myös on pelkkää kvartsia.

Terva-Pusa (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Oriveden Enanlahden etelärannalla, Terva-Pusan päärakennuksesta 160 m kaakkoon, muinaisella kaakkoon suuntautuvalla niemen nokalla, hiekkaisella pellolla. Kynnöksestä on löytynyt muutamia kvartseja, jotka kuitenkaan eivät ole aivan selviä artefakteja. Ne voivat olla pellolle kulkeutunutta sepeliä. Tämän vuoksi kohdetta ei sopivasta topografiastaan huolimatta voi pitää varmana kivikautisena asuinpaikkana, vaan se on luokiteltu tentatiivikohteeksi.

Riutniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Kiteenjärven itärannalla, Riutniemen ja Kehnonkallion välisessä laaksossa, Matikkalan talosta 580 m pohjoisluoteeseen. Keskeltä tasaista kynnettyä hiesupeltoa on kerätty joitakin kvartseja, joista osa oli selvästi sepeliä, mutta osa on mahdollisia iskoksia. Paikka ei ole kovin otollinen asuinpaikaksi, joten kohde on luokiteltu tentatiivikohteeksi.

Ketunniemi (1000003114) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Hyypii- ja Lautakko-järvien välisen vesireitin varrella, Pitkäjärven kuivatun länsiosan l. Pitkäjärvenlietteen pohjoisrannalla olevalla moreeniharjanteella. Paikalle on tehty koekuoppa vanhalle rantatörmälle harjanteen kumpareiden väliseen "laaksoon" ja siitä löytyi moreenihiekan/-soran joukosta epämääräinen kvartsi, joka otettiin talteen. Sinänsä paikka olisi sopiva kivikautiseksi asuinpaikaksi, mutta epämääräisen kvartsin vuoksi se on luettu vain tentatiivikohteeksi.

Välisuo (1000003115) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Salpausselän länsipuolella olevan Piimäjärven itärannalla, Kokonniemen ja harjun kainalossa olevan Välisuon välisellä metsänäestysalueella. Paikka on muinaisella Välisuon muodostaman lahden rannalla olleella niemekkeellä, suuntautuen lähinnä pohjoiseen ja koilliseen. Kvartsia on löytynyi yhdestä pisteestä. Maaperä paikalla on hiekkapohjaista kivikkoa, sinänsä asuinpaikaksi sopiva kohta. Koska enempää löytöjä ei kuitenkaan paikalta ole tullut ja kvartsit ovat hieman epävarmoja artefakteja, on se luokiteltu toistaiseksi tentatiivikohteeksi.

Ravinranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Salpausselän länsipuolella olevan Piimäjärven itärannalla, muuten soisen rannan keskellä olevan hiekkamuodostuman reunassa. Paikalla on kesämökki, joka on rakennettu muinaisrantatasanteelle jyrkän törmän alapuolelle. Kvartsi on löytynyt lähellä rantaa mökille haarautuvan tien pinnasta, mökistä n. 30 m lounaaseen. Koska kvartsi on hieman epämääräinen ja ainoa löytö paikalta, on kohde luokiteltu tentatiivikohteeksi.

Kiteenlahti Hernevaara (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Kiteenlahden kylässä n:o 20, Joakim Timosen omistaman Hernevaaran talon pellolla. Tästä kalmistopellosta on "taka-aikoina löydetty yksi pari korvarenkaita, 3 venäläistä 50 pennin kokoisella pyöreällä kannalla varustettua ristiä, kahtena kappaleena olleet vitjat ja sormus, kaikki hpoeasta" (Maukonen 1879). Kantatila 20 on jaettu kahteen Timolan ja Malilan tilaan.
Vuoden 2004 inventointissa kohteesta ei saatu tarkempaa tietoa.

Hatunvaara (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee Kantosyrjän kylässä n:o 2 Erkki Juvosen omistamalla Hatunvaaran talon maalla, lähellä peltoja. Paikalla on saattanut olla myös kirkko. J. Maukosen (1879) mukaan samasta kalmistosta on "kaskea viljellessä taka-aikoina löytty kaulassa kannettavia venäläisä vaskiristiä ja hopeaisia talrikkia (lautasia), joihin ruostetta pois puhdistettaessa oli ilmestynyt reikiä."
Vuoden 2004 inventoinnissa kohteesta ei saatu tarkempaa tietoa.

Kiuaskallio (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ätäskö-järven itäpuolella olevan Lietsonsuon itäreunalla, Härkähuuhdassa. Kyseessä on kalliokukkula, jolla on paikallisen tiedon mukaan näkyvissä "kiuas", jonkinlainen kolo tai onkalo, jota on voitu käyttää paistamiseen.

Halijärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Peruskartassa olevan nimen perusteella kyseessä saattaa olla hautasaari.

Pankajärvi Kalmosaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Peruskartalla olevan nimen perusteella saari on mahdollinen hautasaari.

Ristinniemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Ristinniemi sijaitsee Puruveden Siikasaarenselän itärannalla, Ketunlahden luoteisrannalla - se on etelään suuntautuva n. 60 x 60 m kokoinen niemi. Paikalla on tupasijoja ja niihin liittyviä liesikumpuja.

Lehminiemi (1000003347) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Puruveden Ristilahden pohjoisrannalla, Lehminiemessä olevista kesämökeistä pohjoisemman pihalla. Paikka on Ristilahden ja soistuneen Kengänlahden välillä olevalla kapealla niemellä. Kvartsi-iskos on löytynyt kesämökin pysäköintialueen tasanteelta, jossa maanpinta oli hieman kulunut auki. Tasanne on laajuudeltaan n. 30 x 10 m, maaperä on hiekkaa ja ympäristö mäntykangasta.

Ansonniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Ansonniemi sijaitsee Puruveden Poroniemenlahdella, Kerelin kylän länsipuolella. Ansonniemi on muuten alava, tasainen mäntykangas, mutta sen itäosan muodostaa kymmenisen metriä korkea, suhteellisen tasalakinen n. 200 m halkaisijaltaan oleva pyöreähkö kukkula. Alueella on sekä todennäköisiä tervahautoja että pyyntikuoppia.
Vaatii maastotarkastuksen, molemmissa inventoinneissa sekava kuvaus.

Tiironlinna (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Tiironlinnasta on olemassa Gottlundin tieto, että siellä olisi korkea kivinen kehämuuri (SMYA XII, s. 119). Tiironlinna on pieni ja matala kivikkoinen saari Puruveden Hummonselällä.

Helylä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Helylä sijaitsee Puruveden Poroniemenlahden pohjoisrannalla, n. 1,5 km valtatie 6:lta länteen. Helylä on vanha maalaistalo, jonka itäpuolella olevalta pellolta on löytynyt historiallisen ajan löytöjä sekä yksi epämääräinen kvartsi-iskos.

Pääsiäismäki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Poroniemenlahden pohjoisrannalla, Poroniemeen johtavan tien pohjoispuolella juuri ennen loivaa mutkaa, n. 4 km Kesälahden kirkosta länsilounaaseen. Pääsiäismäen rinteellä on jyrkähkö kivinen pelto, jolla suoritetussa pintapoiminnassa on kerätty talteen historiallisen ajan löytöjä.

Myllyjoen tervahauta (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Puruveden Poroniemenlahden itäisimpään pohjukkaan, Kurtsunlampeen laskevan Myllyjoen itärannalla, aivan 6-tieltä Poroniemeen johtavan tien eteläpuolella. Paikalla on kaksi kuoppaa, joista isompi halkaisijaltaan n. 5 m ja toinen matala, soikea, kooltaan n. 3,5 x 2 m. Niiden välinen etäisyys on vain pari metriä. Mahdollisesti isompi kuoppa on varsinainen tervahauta ja pienempi siihen liittyvä juoksutuskuoppa.

Kerelin Pitkäniemi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kuoppa sijaitsee Purujärven Poroniemenlahden ja Hirvolanlahden välissä olevan Pitkäniemen särkän päällä, pellon reunasta 160 m koilliseen. Kuoppa on halkaisijaltaan n. 1,5 m ja se on niemen kärkeen johtavalla polulla.

Tapiola (1000003359) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ruokkeenniemeen johtavan tien vieressä tasaisella maalla, aivan tien ojan tuntumassa. Alue on havumetsää, mutta kuopan läheisyydessä kasvaa myös kuusia. Kuopan halkaisija on n. 10 m, jonka keskellä kuopanne. Koko kuopan alueelta kairattaessa on tullut hiiltä. Luultavimmin kyseessä on hiilimiilu tai muu hiilenpolttokuoppa.

Rauvitsanlahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Ruokkeenniemen luoteispäässä, Rauvitsanlahden suulla niemenkärkeä vastapäätä rinteessä. Maasto on mäntykangasta. Paikalla on kaksi kuoppaa, joiden syvyys on n. 1,5 m ja halkaisija n. 2 m. Kuoppien pituusakselit asettuvat suuntaan pohjoinen-etelä. Kuopista etelään on lisäksi pitkänomainen kuoppa, jonka koko on n. 4 x 2 m. Tämä on tulkittu tervahaudaksi ja siihen liittyväksi valutuskuopaksi. Muistitiedon mukaan paikalla on poltettu tervaa vielä 1900-luvun puolella.

Vinkuvansärkkä 2 (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Perä-Salokylän alueella olevan, luoteesta kaakkoon kulkevan harjumuodostelman pohjoisrinteen alaosassa. Ympäristössä kasvaa kuusta ja mäntyä. Paikalla sijaitsee iso, säännöllisen muotoinen kuoppa, 8,3 x 7,6 m valleineen.

Vinkuvansärkkä 3 (Kulkuväylät)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Perä-Salokylän alueella olevan, luoteesta kaakkoon kulkevalla harjumuodostelmalla, kahden harjussa olevan kohouman välissä. Kyseessä on harjuun tehty keinotekoinen leikkaus, 12,30 m pituutta ja 3,20 m leveyttä. Syvyydeltään kaivanto on n. 1,4 - 1,8 m. Harjun läpi on tehty reitti n. sata vuotta sitten, jotta hevosilla olisi voitu kuljettaa puita talvella ilman että harju olisi pakko kiertää.

Vinkuvansärkkä 4 (Maarakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Perä-Salokylän alueella olevan, luoteesta kaakkoon kulkevan harjumuodostelman koillisrinteen alaosassa. Ympäristössä kasvaa kuusta ja mäntyä. Paikalla sijaitsee huomiotaherättävän säännönmukainen, suorakulmainen, matalahko painauma, jonka keskellä kasvaa suurehko kuusi. Painauman kaakkoissivu erottui heikommin kuin muut. Sen sivujen pituudet olivat mitattuna seuraavat: koillinen 3,90 m, kaakko 6,60 m, lounas 4,40 m ja luode 6.20 m. Kuopan pinta-ala on n. 27 m2.

Sorsalampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Mahdollinen pyyntikuoppa sijaitsee Valkialammen ja Sorsalammen välisellä kannaksella harjujen välissä laaksopainanteessa noin viisi metriä kummastakin rinteestä. Kuopan korkeusasema on noin Sorsalammen tasolla, etäisyys noin 10 m lammen rannasta. Valtapuu alueella on mänty. Kuoppa on muodoltaan pitkulainen, pituus 2,5 m, leveys 1,6 m, syvyys 30 cm. Selvää vallia ei ole havaittavissa. Reunan päältä ei koepistossa löytynyt kaksoismaannosta.

Likosuo (1000003375) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Salokylän alueella, Aittolampien ja Hirvolansuon lounaispuolella, Kesälahdelta Vääränmäen suuntaan kulkevasta tiestä n. 250 m pohjoiseen. Ympäristön kasvillisuus on jänkämäistä, lyhyitä mäntyjä ja koivuja, rahkasammalta ja heinää. Likosuon länsireunaan, n. 20 m tien mutkasta koilliseen, on kaivettu suora oja, jonka reunoille on isketty terotettuja paaluja ja n. 7 m pitkä hirsi.

Linnasaari (1000003376) (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Linnasaari sijaitsee Puruveden Hummonselällä, lähellä Villalan kylän rantoja selän länsirannalla. Saari on korkea hiekkaperäinen mäntyä kasvava harjusaari, jonka keskellä on Nunnansyväksi nimetty laguunimainen lahti. Saaren muinaisrantaterasseilla on joukko pieniä kuoppia, jotka saattavat olla muinaisjäännöksiä.

Makarinkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikka sijaitsee Hummonjärven vanhalla rantatörmällä, Makarinkankaan kaakkoispäässä, jossa törmän edustalla on nykyään suota. Paikka on Lampelan talosta 500 m lounaaseen. Paikalta on löytynyt palanutta luuta pienen hiekkakuopan leikkauksesta läheltä rantatörmän reunaa tasaisella hiekkakankaalla.

Hepovaara (1000003381) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Hepovaara sijaitsee Pyhäjärven ja Oriveden välisen Hiiskosken vesireitin länsipuolella, Leinojärveltä Hiiskoskenjokeen laskevan Rajajoen eteläpuolella. Löytöpaikka on pellolla, Hepovaaran autiotalosta 130 m kaakkoon. Paikalta on löytynyt epämääräisiä kvartsi-iskoksia kynnetyn pellon multahiekasta.

Taskisenniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikka sijaitsee Pyhäjärven Hummonselän länsirannalla, Hiiskoskenjoen suulla, sen etelärannalla. Löytöpaikka on Malilan talosta 330 m koilliseen, pienen peltoaukean pohjoislaidalla. Paikalta on löytynyt hiekkaisen pellon pinnalta, muinaiselta kannakselta yksi kvartsi-iskos.

Särkänpää (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee tien no 4800 varressa olevasta hiekkakuopasta n. 20 m kaakkoon, n. 25 m päässä tieltä itään. Alueella kasvaa nuorta mäntymetsää. Tervahaudan valleilta puuntaimia on raivattu ja niillä kasvaa heinää. Tervahaudan halkaisija on n. 6 m. Vallit ovat n. 2 m leveät ja keskuskuopan halkaisija on 1,8 m. Kuopan syvyys on 1,3 m. Kohde on merkitty peruskarttaan.

Sikosärkänlampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee metsäauratulla hakkuuaukealla noin 60 m metsäautotieltä koilliseen. Tervahauta on varsin hyvin säilynyt. Valleilla kasvaa heinää ja koivuntaimia, haudan keskellä on kuoppa. Hakkuuaukean puusto on koivun- ja männyntaimia.

Piiroonniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Villasenjärven Taipaleenlahden länsirannalla oleville mökeille vievän tien varrella, Piiroonniemen viinitilasta 230 m itäkoilliseen. Mökkitien eteläpuolella, 80 m järvenrannasta, on metsänäestysalue hiekkakankaalla ja vanhalta Villasenjärven rantatörmältä on löytynyt yksi kvartsi-iskos lähimpänä tietä olevasta aurausurasta.

Leppäluhdanniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Leppähuhdanniemeen johtavalla hiekkatiellä 80 m korkeuskäyrän alapuolella. Paikka ei vaikuta todennäköiseltä kivikautiselta asuinpaikalta ja v. 1997 löydetyt kvartsitkin ovat epämääräisiä.

Nuottisillanjoensuu (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Paikka sijaitsee Oriveden Paasselän Ansolahteen laskevan Nuottisillanjoen suistossa, joen itärannalla, lahden rannasta 170 m kaakkoon. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos joen rannalta, vesijohdon myllertämästä maasta, aivan joen rannalta, sähkölinjan alta.

Ansoniemen tienvarsi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Tervahauta sijaitsee Oriveden Paasselkään pistävään Ansoniemeen johtavan tien varrella, Ansolahden etelärannalla sijaitsevalta itäisemmältä kesämökiltä 100 m länsilounaaseen, tien pohjoispuolella. Tervahauta on mäntykankaalla, se on halkaisijaltaan n. 8-9 m ja se erottuu maastossa kumpuna, mikä saattaa viitata siihen, että kyseessä on ennemminkin hiilimiilu kuin tervahauta.

Halkoniemi 1 (1000003410) (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Kesälahden kylässä noin 3 km itäkaakkoon Sinikivenlahden itärannalla. Paikalla on vuoden 1997 inventoinnissa havaittu kaksi kiviröykkiötä noin 60 metriä rantalinjasta itään. Röykkiöt ovat halkaisijaltaan noin 1,5 m ja korkeudeltaan noin 0,3-0,4 metriä. Röykkiöt koostuvat kivistä, jotka ovat halkaisijaltaan noin 0,25-0,45 metriä, kivien yleismuoto on pyöreä. Röykkiöitä peittää paksu sammalkerros. Röykkiöissä on nähtävissä kolme kivikerrosta, joista alin on soikeahko korkeussuuntia vasten. Rakenteita ei ollut havaittavissa. Röykkiöiden vieressä suoritettiin koekairausta, jossa paljastui ohut humuskerros sekä hiilensekaista kivennäismaata 25 cm:n syvyydeltä. Halkoniemi on Taipaleenselälle pistävä lounaissuuntainen niemi, jolla kasvaa havupuuvaltaista sekametsää.
Vuoden 2004 inventoinnissa röykkiöitä ei kyetty paikantamaan koordinaattien osoittamasta kohdasta.

Piikkeenniemi 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Kesälahden kylässä ja käsittää kahdeksan pyyntikuopan järjestelmän Piikkeenniemen eteläpuolella. Pyyntikuopat muodostavat puoliympyrän, jossa reunimmaisten kuoppien välimatka on 40 metriä. Kuopat ovat halkaisijaltaan keskimäärin 2 metriä ja ne ovat 3-20 metrin päässä toisistaan. Kuopat olivat sammaleen peitossa. Koekuopituksessa niiden reunaprofiileissa havaittiin kaksoismaannos ja pohjalla hiukan hiiltä. Luode-kaakko -suuntainen Piikkeenniemi pistää Piikkeensalmeen. 20 metriä läntisimmästä pyyntikuopasta länteen sijaitsee Piikkeenniemi 2:n kolme röykkiötä. Piikkeenniemessä kasvaa etupäässä mäntymetsää.

Piikkeenniemi 2 (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Kesälahden kylässä, Piikkeensalmeen pistävän luode-kaakko -suuntaisen Piikkeenniemen eteläosassa. Röykkiöt (3 kpl) ovat noin 20 metriä Piikkeenniemi 1:n läntisimmästä pyyntikuopasta länteen. Kivistä ja maasta koostuvat röykkiöt ovat rivissä noin 4 metrin päässä toisistaan. Halkaisijaltaan ne ovat noin 1,5-2 metriä ja korkeudeltaan noin 0,5 metriä. Piikkeenniemellä kasvaa etupäässä mäntymetsää.

Syrjälä (1000003418) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Syrjälän historiallisen ajan asuinpaikka sijaitsee Pyhäjärven Sarvisalon saaressa, sen länsirannan tuntumassa, Syrjälän talon pellolla. Paikalta on löytynyt historiallisen ajan keramiikkaa ja tuluspiitä.

Louhisaari (1000003424) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee pienellä kivikkoisella saarella Hummonselällä, Aittolahden suulla (lahden pohjukasta n. 2,6 km länsiluoteeseen), n. 850 m Mäntyrannan leirintäalueesta suroaan etelään. Louhisaari on kooltaan n. 200-300 m x 90 m, ja se kuuluu kiviharjuun josta suurin osa on veden alla. Itse rakennelma on pyöreähkö kivilatomus, joka sijaitsee saaren lounais-eteläosassa, 15-20 m korkeimmasta kohdasta lounaaseen. Latomus on mahdollinen tuulensuoja tai linnustajien kyttäyspaikka. Alueella on runsaasti vesilintuja.

Timola (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Piimälahdesta Huuronniemeen vievän tien varrella, Kirjavanniemeen kääntyvän hiekkatien länsipuolella, Jouhtenuslammen rannalta 0,3 km pohjoiseen. Hiekkaisella mäntykankaalla, noin 30 metriä risteyksestä, on laaja, ulkomitoiltaan 10 x 12 m suuruinen painanne, jossa on selkeät reunavallit. Painanteen sisällä on hahmotettavissa kolme pienempää painaumaa. Koko painanne on vanhan rantaterassin päällä. Painanteeseen tehdyistä koekuopista ei löytynyt mitään, mutta podsoli todettiin kehittyneeksi. Painanteen luonne on toistaiseksi epäselvä.

Louhikaari (Asuinpaikat)
Esihistoriallinen; Mahdollinen esihistoriallinen asuinpaikka sijaitsee Oriveden Samppaanselän länsirannalla, Pötsönlahdesta Pyssysalolle vievän tien länsipuolella, pienen hiekkatien varrella noin 250 – 400 m nykyisestä rannasta. Alueella, 82,5 m korkeuskäyrän tuntumassa, on selvästi erottuva muinaisrantaterassi, joka löytöpaikan tienoille muodostaa Sampaanselälle pistävän muinaisniemekkeen. Kvartsi-iskoksia on poimittu niemekettä halkovan metsätien pientareilta ja osin avonaisista kohdista hieman metsikönkin puolelta, alkaen niemekkeen kannasta, sen pohjoispuolelta, jatkuen halki niemekkeeen aina etelän puoleiselle
muinaisrannalle asti.
Maaperä alueella on hiekkaista, mutta koska tietä on vastikään parannettu ja sille on ajettu soraa, on epävarmaa, mistä kvartsit ovat peräisin. Esihistoriallisen asutuksen puolesta puhuu se, että joitakin kvartsi-iskoksia poimittiin myös tuulenkaadoista ja muista avopaikoista tien ulkopuolelta. Kohteen luonne kiinteänä muinaisjäännöksenä on toistaiseksi varmistamatta.

Lapinkannas (Asuinpaikat)
Historiallinen; Lapinkannas on Pielisen Nykälänlahden rannalla. Paikka on pieni, korkea kivikkosaareke, jolla kasvaa koivuja. Se on keskellä luhtaniittyä, joka on keväisin veden alla. Saarekkeen länsipää ulottuu Nykälänlahden rantaan, Perimätiedon mukaan paikalla on asunut lappalaisia, jotka ovat tästä käsin kalastelleet.

Varpasensaari Kalmoniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Perimätiedon mukaan Viekijärven Varpasensaaren länsipuolella on Kalmoniemi, johon on haudattu vainajia. Kalmokallio on kalmiston eteläpuolella. Kalmiston kohdalla saaren rinne on jyrkkä ja sekametsää kasvava. Rinteessä on näkyvissä soikeita painaumia, mahdollisia hautoja. Tarinan mukaan paikalle on haudattu 18 vainajaa Ison Vihan aikana.
Vuoden 2014 inventoinnissa kohteella ei nähty hautapainanteita, mutta maastoa peitti korkea varvikko, mikä hankaloitti havainnointia.

Pohjoispää (1000004708) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee lasketun Herajärven pohjoispäässä, Pohjoispää-nimisestä talosta 230 m länsilounaaseen. Paikka on metsänäestysaluetta syvän purokanjonin länsipuolella sähkölinjan alla. Maaperä on löytöpaikalla hiekkaa, ylempänä on kivikkoa. Noin 100 metriä länteen on Herajärven ja Jeron yhdistävän Myllypuron uoma, jota pitkin on selvästi virrannut aikoinaan paljon vettä. Nyt uoma on soistunut. Alueella on tehty runsaahkosti metsä-äestystä, mutta paikalta löytyi vain yksi kvartsi-iskos (KM 35493). Potentiaalia seudulla kuitenkin on – toistaiseksi Herajärven rannoilta ei kuitenkaan tunneta ainoatakaan esihistoriallista asuinpaikkaa.

Käränkälampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Käränkälammen mahdollinen kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Kolin Merilänrannan pohjoispuolella, Käränkälammen itärannalla, leirintäalueen risteyksestä 320 m pohjoiskoilliseen. Paikalta on löytynyt kaksi kvartsi-iskosta kävelypolkuna toimivan entisen metsäautotien pinnalta n. 5 metriä lammen pintaa korkeamman törmän päältä. Löytöpaikan ja Loma-Kolille johtavan tien itäpuolella on muinais-Pielisen rantatörmiä, jotka laskevat itään päin. Löytöpaikan maaperä on kivistä hiekkaa. Polulla ajetaan myös moottoriajoneuvoilla, joten on mahdollista, että kvartsien terävät särmät ovat syntyneet myös renkaiden paineesta.
Vuoden 2020 inventoinnin aikana tehdyissä koekuopissa ei havaittu mitään kivikautiseen asuinpaikkaan viittaavaa.

Iso-Kuora (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Iso-Kuora -nimisen pienen järven itärannalla, vastapäätä Kangassaarta. Paikalta löytyi yksi kvartsi-iskos mökkitien pinnalta ruskean hiekan seasta. Paikka on varsin myllätty, mutta mikäli kvartsi ei ole tiesepeliä tai sorakuopasta peräisin olevaa kivimurskaa, on mahdollista että paikalla olisi joskus ollut kivikautinen asuinpaikka.

Tädinsuo 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Lieksanjoen varrella olevan Tädinsuon rannalla. Tädinsuo on ilmeisesti Lieksanjoen vanha, soistunut uoma. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos tuulenkaadosta, pellolle ja Tädinsuolle laskevan rantatörmän päältä. Maasto on muutamaa tuulenkaatoa lukuunottamatta mäntykangasta ja maaperä on hieman kivistä hienoa hietaa tai hiekkaa.

Tädinsuo 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Lieksanjoen varrella olevan Tädinsuon rannalla. Tädinsuo on ilmeisesti Lieksanjoen vanha, soistunut uoma. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos muinaisrantatörmän reunaa kulkevan vanhan, sammaloituneen traktoriuran pinnasta. Maasto on sekametsää, maaperä hienoa hiekkaa tai hietaa.

Tädinsuo 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Lieksanjoen varrella olevan Tädinsuon rannalla. Tädinsuo on ilmeisesti Lieksanjoen vanha, soistunut uoma. Paikalta on löytynyti metsäpolun pinnalta hiekasta yksi kvartsi-iskos kannaksenomaiselta maastonkohdalta. Paikka on ehjää mäntykangasta ulkoilualueella. Polulla on jonkin verran myös mahdollisesti tuotua soraa ja kiviä. Silti vaikuttaa mahdolliselta, että paikalla olisi kivikautinen asuinpaikka. Paikalla on myös 2-metrinen kuoppa.

Jokisuuntie (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Viekijoen pohjoispuolella Jokisuun talolle johtavan tien varrella, Savijärven tien risteyksestä 170 m pohjoisluoteeseen. Paikalta on löytynyt yksittäinen kvartsi-iskos tien itäreunasta, kohdassa jossa sähkölinja ylittää tien. Löytöpaikka on korkealla muinaisrantatörmällä, maaperä on hienoa hiekkaa. Vaikka paikka sinänsä on potentiaalinen kivikautiselle asuinpaikalle, saattaa kvartsi kuitenkin olla tienparannusaineeksi tuotua kiveä.

Multikangas 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Viekijoen ja Egyptinkorven välisellä Multikankaan harjulla, Viekijokeen laskevan Syväjoen eteköpuolella olevalla metsä-äestetyllä hiekkakankaalla. Paikalta on löytynyt noin neliömetrin alalta joukko palaneita kiviä muuten täysin kivettömältä kankaalta. Löytöpaikka on jyrkän törmän päällä noin viisi metriä törmän reunasta. Mitään esihistoriallisia löytöjä ei koko kankaalta ole löytynyt, mutta on mahdollista että palaneet kivet tulisijan jäänteenä viittaavat kivikautiseen asuinpaikkaan. Kohde on ollut Pielisen rantaa mesoliittisella kivikaudella.
Kohde tarkastettiin Viekin alueen inventoinnissa 30.8.2011. Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Multikankaan pohjoisosassa, Viekijokeen laskevan Syväjoen etelärannan törmällä. Paikalla on vanha metsä-äestys hiekkakankaalla ja siinä havaittiin v. 2005 palaneita kiviä, mahdollinen tulisijan jäänne. Paikalla havaittiin lähes umpeenkasvaneissa vaoissa vielä muutama palanut kivi ja kohteesta tehtiin nyt uusi GPS-mittaus. Tulos on likimain sama kuin aiemmassa mittauksessa.

Löpönlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Pankajärven Ahvenniemen ja Hirviniemen välissä olevan Löpönlahden läntisessä pohjukassa, Iso-Löppö -järveltä laskevan ojansuun eteläpuolella rannalla. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos rantavedestä, venerannasta. Taustalla on matala rantatörmä.

Valkealahti (1000004766) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Pankajärven Valkealahden länsirannalla, Pankajärven tiestä n. 70 m itään. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos hiekkarannalta. Mahdollisesti paikalla on kivikautinen asuinpaikka.
Kohde tarkastettiin heinäkuussa 2013. Tarkastushetkellä vedenpinta oli korkealla ja ranta rantatörmän alapuolella oli veden alla. Veden alle jäänyttä rantaa kahlattiin noin viiden metrin etäisyydelle rannasta. Alueella ei havaittu iskoksia. Rantatörmän reunalla, osittain kuntan alla havaittiin noin 15 kiven keskittymä muuten kivettömän hiekan joukossa. Kyseessä on mahdollisesti muinainen tulisija.

Alimmainen Maurunlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Pankajärveen laskevan Lieksanjoen etelärannalla, Alimmaisen Maurunlammen itärannalla. Paikalla on pieni hiekkakuoppa n. 20-30 m joen rannasta, jonka joenpuoleisesta reunasta on löytynyti yksi hyvälaatuinen kvartsi-iskos hienon ruskean hiekan seasta. Hiekan seassa on myös runsaasti hiiltä. Löytökohta on n. 3 metriä joenpintaa ylempänä. Ympäristö on ehjää mäntykangasta. Todennäköisesti paikalla on kivikautinen asuinpaikka, jota hiekkakuoppa on jonkin verran tuhonnut.

Niskalahti (1000004768) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Naarajoen itärannalla olevan Niskalahden suvannon eteläpuolella olevalla niemellä. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos joen rantahiekasta, Niskalahden laavusta 130 m etelälounaaseen. Löytökohta on vähän hiekkaisempi kohta muuten aika kivisellä rannalla. Löytöpaikan taustalla olevalla niemellä saattaisi olla ehjääkin asuinpaikkaa. Niskalahden itärannalla on halkaisijaltaan n. 8-metrinen painanne niemen tyvessä, kohdassa p= 7038645, i= 3663893. Sijaintinsa puolesta painanne saattaa hyvinkin olla suppa, mutta voi se olla asumuspainannekin.

Multisärkkä 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Pankajärven itärannalla, Matkalahden pohjoisrannalla, Pyytöniemen eteläkärjestä 300 m koilliseen. Paikalta löytyi yksi kvartsi-iskos törmän päällä kulkevan polun pinnalta n. 5 metriä törmän reunasta ja pari metriä järven nykypinnan yläpuolella. Polku oli lähes täysin neulasten peitossa, joten havainnointi oli vaikeaa. Maaperä on hiekkaa, ympäristö mäntykangasta ja paikka on potentiaalinen kivikautiseksi asuinpaikaksi.

Pyytölahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Pankajärven pohjoisosassa, Lontanlahden itärannalla olevan kesämökin pihalla, Pyytöniemen kärjestä 280 m pohjoiseen. Paikalta on löytynyt yksittäinen kvartsi-iskos kuluneelta mökin pihatantereelta, n. 15 m järven rannasta. Löytöpaikka on järven nykyistä rantatörmää ylemmällä muinaisrantatörmällä. Maaperä on hienoa hiekkaa ja ympäröivä maasto on mäntykangasta.

Toivaanjärven itäranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Toivaanjärven itärannalla, Kuhmon tien varressa, Toivaanjärvestä Pankajärveen laskevan Kokkojoen latvan tuntumassa, 260 m siitä pohjoiseen. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos tien länsipuolelta vesijohtokaivannon myllertämästä hiekasta noin viisi metriä rantatörmän reunasta ja saman verran tien reunasta. Alue on mäntykangasta ja paikka sopiva kivikautiselle asuinpaikalle. Ehjää maastoa on jäljellä vesijohtokaivannon ja rantatörmän välissä, joten on hyvin mahdollista että paikalla on kivikautinen asuinpaikka.

Alimmaisen Päälammensuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Toivaanjärven pohjoispäässä, järveen laskevan Alimmaisen Päälammen itäpuolella olevan suon itäreunalla. Paikalta on löytynyt kahdesta kohdasta kvartsia, yksi kahtia haljennut iskos kohdasta p= 7042986, i= 3652101tienleikkauksesta tien itäpuolelta muinaisen kapean kannaksen kohdalta ja toinen kohdasta p= 7042863, i= 3652082 myös tien itäleikkauksesta, jossa on mahdollisesti myös palaneita kiviä. Tie on leikannut suuren osan törmää pois, joten mikäli paikalla on ollut kivikautinen asuinpaikka, on se osittain myös tuhoutunut. Alue on hiekkapohjaista mäntykangasta.

Lemisuo (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Toivaanjärven länsirannalla, kaakkoon pistävällä leveällä niemellä, järven ja Lemisuon välisellä kankaalla. Paikalta löytyi yksi epämääräinen kvartsi lähes umpeenkasvaneelta metsä-äestysalueelta muinaisen rantatörmän päältä, Toivaanjärvestä 30 m päässä. Alueella kasvaa nuorta mäntytaimikkoa. Paikalla saattaa olla kivikautinen asuinpaikka.

Nukkiniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Sauvonjärven Nukkiniemen luoteeseen pistävässä kärjessä, niemen kärjestä 190 m kaakkoon. Paikalla on vanha metsänlaikutusalue hiekkakankaalla, jonka vaot ovat osittain jo kasvaneet umpeen. Rannan puoleinen sivusta kankaasta on osittain laikuttamaton. Paikalta on löytynyt yksittäinen kvartsi-iskos, joka viittaa paikalla olevaan kivikautiseen asuinpaikkaan. Mahdollisesti varsinainen asuinpaikka-alue onkin rannempana, ehjällä mäntykankaalla.

Nurmijärvenvaara 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Puuruunjärven Kellolahden länsirannalla, Nurmijärvenvaaran kaakkoispäässä. Alueella on tehty laaja metsäauraus ja hiekkainen maaperä on hyvin näkyvillä. Paikalta on löytynyt muuten kivettömältä kankaalta kahdesta kohdasta palaneita kiviä, muttei mitään esihistoriallisia löytöjä. Havaintopisteet ovat: p= 7049639, i= 3652942 ja p= 7049602, i= 3652994. Mahdollisesti paikalla on kivikautinen asuinpaikka.

Nurmijärvenvaara 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Puuruunjärven länsirannalla, Nurmijärvenvaaran kaakkoispäässä, Naapurinjärvestä laskevan Huotarinpuron varren suon länsirannalla rantatörmän päällä. Paikalta on löytynyt yksi epämääräinen kvartsi-iskos laajalta metsäaurausalueelta noin seitsemän metriä törmän reunasta. Maaperä on hiekkaa. Kohde on potentiaalinen kivikautista asuinpaikkaa ajatellen ja lähellä, vajaa 200 m pohjoiskoilliseen on toinenkin mahdollinen kivikautinen asuinpaikka, Nurmijärvenvaara 1.

Suviranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Alakylässä, Sauvonjärven pohjoisrannalla, Suvirannan talosta 280 m koilliseen. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos törmän lakea kulkevan tien pinnalta hiekasta. Tie on vain raivattu kankaalle, eikä sillä ole juuri sepeliä tms. tuotua ainesta. Törmän alla on sekametsää, ilmeisesti vanha pelto. Törmän päällä on mäntykangasta. Mahdollisesti paikalla on kivikautinen asuinpaikka.

Lahnalampi (1000004778) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Hämeenjärven koillispuolella olevan pienen Lahnalammen pohjoisrannalla, Ritoahon talosta 170 m koilliseen. Paikalta on löytynyt kaksi kvartsia kahdesta eri kohdasta tien pohjoisleikkauksen hiekasta, p= 7046414, i= 3654651 ja p= 7046432, i= 3654578. Tie kulkee rantatörmällä. Penkassa on paljon tiesoraa, muttei kuitenkaan terävää sepeliä, joten kvartsit saattavat olla aitoja iskoksia.

Kiviniemi (1000004781) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Pankajärven eteläosassa, Lieksanjoen rannalla, hieman Jokijakain -nimisestä joenhaarasta etelään, Kiviniemen länsirannalla. Paikalla on venerannan kohdalla muuta ympäristöä hieman enemmän rantahiekkaa näkyvissä ja rannalta on löytynyt joukko epämääräisiä kvartseja, joista osa saattaa olla iskoksiakin. Taustalla on kivinen kangasmaasto ja sekapuutaimikkoa.

Kunnas (1000004903) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Sääperi-järven itäpäässä, rajavyöhykkeellä, valtakunnanrajasta noin 80 metrin päässä. Paikalla on rajavartioston vartiotupa. Löydöt on poimittu pellon pinnalta, aivan korkeuskiintopisteen (73.2 mpy) tuntumasta. Pelto oli inventointihetkellä v. 2004 avoinna, mutta havainnointia vaikeuttivat edellisvuotiset
oljet. Pellon kaakkoisnurkalta löytyi palanen slaavilaista keramiikkaa, joka oli vaaleaa, hyvin tiivistä ja kaulalta sisäänpäin profiloitua. Tämän tyyppinen keramiikka ajoittunee historialliseksi (1000-1700). Lisäksi aivan vierestä löytyi yksittäinen kvartsi-iskos.
Paikalla on voinut olla samantyyppinen asuinpaikka joita Sääperin ympärillä tunnetaan tällä hetkellä kaksitoista kappaletta. Tämä jäi kuitenkin tällä kertaa vielä arvailujen varaan kivikautisten löytöjen vähyyden vuoksi.

Kustaavanala (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee noin 250 metriä koilliseen entuudestaan tunnetulta Seppälän (943 01 0003) kohteelta, josta on aiemmin löytynyt ilmeisesti rautakautiseksi tai keskiaikaiseksi luokiteltua keramiikkaa, jonka ajoitus voi olla nuorempikin.
Kustaavanalan alue on hiekkaisen pellon rinnettä, maasto laskee jyrkästi Uudenkylän lampeen. Paikalta on poimittu talteen yksittäinen kvartsi-iskos ja liitupiipun kappaleita. Löytöalueen ympäristöstä löytyi myös jonkin verran palaneita kiviä, joita ei kuitenkaan otettu talteen.

Tielammit 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Koitereen länsipuolella, Ruotinniemen lähellä olevien Tielammit-nimisten lampien keskimmäisen lammen pohjoispuolella olevassa niemessä. Niemi erottaa läntisen, keskimmäisen ja itäisen Tielammen toisistaan. Niemessä kulkee luode-kaakkosuuntainen tie. Yksi kvartseista on tullut esille tieltä 147,5 metrin korkeuskäyrällä olevan vanhan rantatörmän päältä. Tien itäpuolelta ja kääntöpaikan pohjoispuolelta äestetystä maasta on tullut esille kolme kvartsi-iskosta. Löytöpaikat ovat noin sadan metrin päässä toisistaan saman törmän päällä. Rantatörmä on lammen rannasta noin 50 m pohjoiseen.

Tupakkasaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Länsi-Vuokon kylässä Vuokonjärven itärannalla, Tupakkasaaresta noin 500 metriä itään. Kohteen maasto on pellon reunaa, jossa viljelyksien ja metsän raja kulkee juuri 100 metrin korkeuskäyrän mukaan. Kvartsit poimittiin savisesta peltomullasta. Pellon reunassa kasvaa lehtimetsä. Löytöpaikasta noin 1,2 km luoteeseen sijaitsee Nykyrilän kiviesineen löytöpaikka, joka on samalla korkeudella.

Villala Tervaniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Ainoa kohteeseen liittyvä tieto on Erik Häggmanilta (1890): "Kesälahden puolella on Willalan kylän ja Keriän pitjän rajalla Terwaniemi, joka pistää Puruweteen. Sinne on myös joskus 17:llä sataluwulla ruumiita haudattu, mutta se on tapahtunut papiston suostumuksella, ja hautoja on käyty siunaamassa."
Inventoinnissa Puruveden Tervolahteen pistävältä Tervaniemeltä ei löydetty mitään hautapaikkaan viittaavaa.

Virtaniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Pankajärven keskiosassa, Virtaniemen itärannalla, kesämökin itäpuolella olevalla hiekkarannalla. Paikalta on löytynyt pari kvartsia noin 60 metrin etäisyydellä toisistaan. Löytöalueen taustalla on noin 1,5 metriä korkea törmä ja mäntykangasta.

Riihilahti (1000006316) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Suokkolansaaren pohjoisosassa, pienen Riihilahden itärannalla, vastapäätä mantereen puolella olevaa Lehtoniemeä, Kaivotjoen rannalla. Paikalta on löytynyt yksittäinen kvartsi-iskos vesijättörannalta. Löytöpaikan taustalla on suomainen metsä.

Palosaari (1000006317) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Pankajärven Palosaaren itärannalla, vastapäätä Suokkolansaarta. Paikalta on löytynyt yksittäinen, epämääräinen kvartsi-iskos matalasta rantavedestä. Taustalla on soinen rantametsä, jossa kasvaa matalaa koivikkoa.

Polvijärven Matkalahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Polvijärven Matkalahden lounaisrannalla, lähellä rajavartioaseman edustalla olevaa venerantaa, laitureilta noin 150 metriä luoteeseen. Paikalta löytyi rantahiekalta muutama epämääräinen kvartsi, jotka viittaavat mahdolliseen asuinpaikkaan lähellä. Mahdollisesti löytöpaikan yläpuolella, metsässä on ehjää asuinpaikkaa.

Polvijärven Hiekkaniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Polvijärven Alaniemen pohjoisrannalla, Sampsurinkankaan pohjoislaidalla olevan Hiekkaniemen itärannalla, niemen kärjestä 100 m kaakkoon. Paikalta on löytynyt yksittäinen kvartsi-iskos hiekkarannalta. Löytöpaikan taustalla on kosteaa rantametsää. Mahdollisesti paikalla kuitenkin on sijainnut kivikautinen asuinpaikka.

Lieksanjoen ranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Polvijärven Matkalahdella, Lieksanjoen suulla, vastapäätä Alaniemen Sampsurinkangasta joen etelärannalla. Paikalta on löytynyt muutama kvartsi joen hiekkarannalta, mutta rannan hiekka näyttää olevan joesta ruopattua. Taustalla on kesämökkirantaa ja mäntykangasta. Mahdollisesti paikalla on kuitenkin ollut kivikautinen asuinpaikka.

Hompanniemi 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Polvijärveltä laskevan Lieksanjoen pohjoisrannalla, Hompanniemessä, niemen soisesta kärjestä n. 370 m länteen. Paikalta on löytynyt hieman kiviseltä vesijättörannalta yksi kvartsi-iskos. Löytöpaikan taustalla on matala suomainen törmä ja nuorta männikköä.

Sampsurinlahti (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Polvijärven etelärannan Sampsurinlahdella, pitkällä luoteeseen ja pohjoiseen suuntautuvalla hiekkarannalla. Rannan läntiseltä osalta löytyi muutama kvartsi pieneltä alueelta. Löytöpaikan taustana on kivikkoinen, hieman kosteahko kangas. Löydöt ovat rannan soraisesta vyöhykkeestä, jossa on paljon pikkukiveä, osin terävähköhäkin kiviä. Paikalla saattaa kuitenkin olla kivikautinen asuinpaikka.

Mustakangas (1000006323) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Heinäjärveltä Polvijärveen laskevan Tuulijoen etelärannalla, Mustakankaan pohjoispuolella. Paikalta on löytynyt yksittäinen kvartsi-iskos joen hiekkarannalta. Taustalla on kuiva mäntykangasmetsä, jossa saattaa hyvin olla kivikautinen asuinpaikka.

Melakangas 2 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Heinäjärveltä Polvijärvelle laskevan Tuulijoen pohjoisrannalla, Melakankaan itäreunalla, rannalle tulevalta tieltä 85 m pohjoiseen. Paikalta on löytynyt hiekkarannalta yksittäinen kvartsi-iskos, joka viittaa paikalla mahdollisesti olevan kivikautisen asuinpaikan.

Melakangas 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Heinäjärveltä Polvijärveen laskevan Tuulijoen pohjoisrannalla, Melakankaan itälaidalla, rannalle tulevalta tieltä noin 70 metriä etelään. Paikalta on löytynyt yksittäinen kvartsi-iskos hiekkarannalta. Löytöpaikan taustamaasto on ehjää, kuivaa mäntykangasta. Todennäköisesti paikalla on kivikautinen asuinpaikka.

Melakangas 3 (1000006326) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Heinäjärveltä Polvijärveen laskevan Tuulijoen pohjoisrannalla, Melakankaan itälaidalla, rannalle tulevalta tieltä noin 70 metriä etelään. Paikalta on löytynyt yksittäinen kvartsi-iskos hiekkarannalta. Löytöpaikan taustamaasto on ehjää, kuivaa mäntykangasta. Todennäköisesti paikalla on kivikautinen asuinpaikka.

Heinäjärvenkangas 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Tuulijoen varrella olevan pienen Heinäjärven pohjoisosassa, Heinäjärvenkankaan pohjoispuolella Tuulijokeen laskevan Rajalamminpuron suusta 90 m etelään. Paikalta on löytynyt yksittäinen kvartsi-iskos hiekkaiselta niemeltä. Mahdollisesti paikalla on sijainnut kivikautinen asuinpaikka.

Haasianiemi (1000006328) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Ruunaanjärven pohjoisrannalla, kaakkoon suuntautuvan Haasianiemen koillispuolisella matalalla hiekkarannalla. Paikalta löytyi n. 170 metrin matkalta joukko epämääräisiä kvartseja, jotka viittaavat mahdolliseen kivikautiseen asuinpaikkaan. Haasianiemelle on inventoinnin yhteydessä tehty tulokseton koekuoppa.

Herrala (1000006479) (Hautapaikat)
Historiallinen; Mahdollinen kalmisto sijaitsee Kiteen kirkonkylän kaakkoisreunalla Selkuessa, Kiteenjärven rannalla. Pohjois-Karjalan historian mukaan Kiteen 1600-luvun ortodoksipapin virkatalo on sijainnut myöhemmän Herralan tilan mailla Selkueen eteläpäässä. Paikalla lienee sijainnut myös kirkko, sillä "kalmisto paljastui sieltä viemäritöiden yhteydessä" (Saloheimo 1975 ja 1986, lähdeviitteenä Dipl. ins. Esa Takalan antama tieto).
Vuoden 2004 inventoinnissa kohteesta ei saatu tarkempia tietoja.

Riihijärvi Kalmistonmäki (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto sijaitsee perimätiedon mukaan Riihijärven pohjoispuolella Savikkorinteen talon luoteispuolella. Nimiarkistossa on tieto Kalmistonmäestä Riihijärven pohjoispuolella. Nimi on merkitty myös peruskarttaan. Mäkialue on kuitenkin laaja ja maasto osin metsätöissä vaurioitunutta. Vuoden 2004 invenoinnissa kohteesta ei saatu tarkempaa tietoa.

Ruppovaara Kalmalampi (Hautapaikat)
Ei määritelty; Kiteen lentokentästä noin 4 km pohjoiseen, Parikkala-Joensuu -rautatien itäpuolella Kalmolammen ja Löytölammen välisellä kankaalla sijaitsee mahdollisesti kalmisto. Kohteen paikannus pohjautuu yksinomaan paikannimiin. Alueella on kivikautinen asuinpaikka Kitee Löytölampi 1 ja pyyntikuoppia Löytölampi 2.

Suorlahti Kalmanmäki (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Oriveden Muljulanselkään pistävällä nimellä. Kiteen ensimmäinen luterilainen hautausmaa Suorlahdella on ollut olemassa jo vuonna 1635. Käräjäpöytäkirjoista käy ilmi, että kiteeläisiä kehotettiin kuljettamaan vainajansa kirkonmäelle tai kirkkomaalle. Nimiarkiston perimätiedon mukaan Suorlahden Kalmanmäen alla olisi Kiteen ensimmäienen luterilainen hautausmaa. Mäki tunnetaan myös nimellä Roikkolanmäki. Mäki on jyrkkärinteinen, mutta tasalakinen. Lakialue on suurimmaksi osaksi puutarhana ja pihamaana. Alue lienee vanhaa peltoa, sillä lakialueella on viljelyröykkiöitä. Vuoden 2004 inventoinnissa kohteesta ei saatu tarkempia tietoja.

Suorlahti Kalmanmäki 2 (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Kiteen ensimmäinen luterilainen kirkko olisi perimätiedon mukaan sijainnut Suorlahden Mujumäen pellolla lähellä Oriveden rantaa. Metsässä pellon reunassa on kirkonpaikasta kertova muistokivi. Sen tarkan sijainnin perusteet eivät ole tiedossa. Muistomerkin länsipuolisessa pellossa havaittiin inventoinnissa 2004 likamaa-alue. Muistokiven eteläpuolella on kaksi pitkänomaista kivijalkaa, joista toisessa on ollut kaksi tulisijaa. Ne eivät välttämättä liity mitenkään kirkkorakennukseen.

Brahean kaupungin paikka (Asuinpaikat)
Historiallinen; Brahean kaupunki perustettiin vuonna 1653 ja lakkautettiin jo vuonna 1688. Kaupungista ei ole säilynyt yhtään karttaa. Selvityksen (Teemu Mökkönen 2003) perusteella kaupunki on sijainnut Lieksan Kaupunginniemellä junaradan itäpuolella, ja sen pinta-ala on ollut 2-3 hehtaaria. Kaupungin tarkaa sijaintipaikkaa on mahdoton määrittää, ja todennäköisesti kyntäminen ja muu myöhempi maankäyttö on tuhonnut puretun kaupungin jäännökset. Maaperässä voi kuitenkin olla esineistöä.

Kiurusaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Pertti Asikaisen ilmoittama kallojen löytöpaikka sijaitsee Puruveden Ristilahden länsirannalla, Kiurusaaressa, korkean Lovenmäen pohjoispäässä olevan pohjoisimman hiekkakuopan kohdalla, Vännilän talosta 160 m etelään. Kaksi kalloa oli löydetty parikymmentä vuotta sitten, kun Asikaisen lapset leikkivät hiekkakuopassa. Kallot olivat vierineet alas kuopan reunalta. Kalloja on pidetty siitä lähtien tallessa Asikaisen kesämökillä, löytöpaikasta 100 m koilliseen. Alkuperäistä löytöpaikkaa ei ole olemassa. Mitään muuta hiekkakuopasta ei ole löytynyt. Ympäristö on hiekkapohjaista mäntykangasta.

Kuopparinne (Asuinpaikat)
Ei määritelty; Palanutta luuta poimittiin savisesta pellosta Rumojoen itärannalta, Pihkakosken itäpuoliselta pellolta, Nahkakosken luoteispuolelta.

Kuoreniemi (1000010432) (Asuinpaikat)
Ei määritelty; Kvartsi-iskos on poimittu Lipinlahden Kolvanniemen Kuoreniemen rannalta, pellot ovat saviset.

Sorjola (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Sorjolan pelloilta on löytynyt aikojen kuluessa useita kiviesineitä sekä palanutta luuta. Tarkempia löytökohtia ei tiedetä.

Issakkalansärkkä 3 (Teollisuuskohteet)
Moderni; Kohde sijaitsee Ilomantsin Särkän alueella, Issakkalansärkän pohjoispäässä, Koitajokeen virtaavan joen länsirannalla, Turkkiputaan ja Lauttaputaan väliseltä sillalta 50 m lounaaseen ja Keisimänsärkäntieltä 20 m itään. Paikalla on tiedonannon mukaan Möhkön ruukin aikainen malmin lastausalue. Myös sillan pohjoispuolelle särkän itärannalla on ilmoituksen mukaan lastausaluetta. Paikkaa ei ole tutkittu tarkemmin eikä sen arkeologista luonnetta ole arvioitu. Eteläisemmällä alueella on 2008 todettu ympäristöstään selvästi erottuva tasanne.

Mujejärvi Akonlahti 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Mujejärven Akonlahden luoteispuolella kangasmetsässä on järveen viettävässä rinteessä vallillinen kuoppa.

Mujejärvi Akonlahti 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Akonlahden eteläpuolella olevalla harjanteella on loivassa rinteessä kolme peräkkäin jonossa olevaa kuoppaa rinteen suuntaa vasten. Kaksi kuoppaa on muodoltaan suorakaiteita, mutta alin kuoppa on rännimäinen. Kuopat eivät vaikuta tervahaudoilta. Alueella on myös toinen samanlainen kuoppajärjestelmä, Akonlahti 4.

Sotkuma Vaaranlahti (Asuinpaikat)
Historiallinen; Rukkojärvelle viettävästä rinteestä löydettiin metsähakkuualueelta neljä pienentä rakennuksen pohjaa. Rakennukset olivat sijainneet suhteellisen lähellä toisiaan.

Sotkuma Kaasila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Rakkojärven koillispuolella, Kaasilan tilan mailla. Kirjallisten lähteiden mukaan tila on vanha. Nykyisten rakennusten vierestä havaittiin vanhoja kellarikuoppia ja rakennusten pohjia. Pellot pintapoimittiin ja löytöinä saatiin pala lasittamatonta punasavikeramiikkaa ja pala lasitettua ja koristeltua punasavikeramiikkaa.

Sotkuma Lapinsaari (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Viinijärven Pöhönlahden koillispuolella. Lapinsaareen vievän tien koillispuolelta metsiköstä löytyi kivivalleja ja rakennusten pohjia. Rakennusten pohjia löytyi myös pellolta. Ne ajoittuvat mahdollisesti 1800-luvulle. Pellosta löydettiin punasavikeramiikkaa.

Sotkuma Niemi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Viinijärven Pehkosenlahden pohjoispuolella, Niemen taloon vievän tien molemmin puolin. Tien itäpuolelta löytyi iso talonpohja ja länsipuolelta mahdollinen kaskiröykkiö ja talonpohja, joka sijaitsee lähellä nykyistä rantaa. Kohde ajoittuu todennäköisesti 1800-luvulle.

Sotkuma Rukkoniva (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Rukkojärven eteläosan länsipuolella, kalliokumpareen päällä ja sen ympärillä. Kalliokumpareen päällä on kiviröykkiö ja sen itäpuolella, alempana rinteessä on kuopanne. Kuopanteen reunat on kivistä ladotut ja noin 1 m paksuiset. Kuopanteen koko on 3 x 3 m. Alueella on myös talonpohjia, joista yksi on selvästi navetta. Pellon ja järven välissä on vielä vanhempi rakennuksen perustus.

Sotkuma Petrilä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kylänlammen länsipuolella, savisella peltoaukealla, jonka yläpuolella on kivikkoinen mäki. Mäen päällä on rakennusten perustuksia, vanha kivijalka ja kivetty säilytyskuoppa. Ne ovat todennäköisesti 1800-luvulta. Pellon lounaisrinteen terassilta löydettiin lasitettua punasavikeramiikkaa ja kvartsi-iskoksia.

Mätäsjärven kivi (Kivirakenteet)
Historiallinen; Aivan Nurmeksen kunnan pohjoisosassa, lähellä Nurmeksen ja Kuhmon rajaa, pienen Mätäsjärvi -nimisen lammen etelärannalla on kivi, jossa on yleisöilmoituksen mukaan rajakiveen viittaavia hakattuja tai kaiverettuja kuvioita ja maalattuja kohtia.
Kivi on kooltaan suhteellisen pieni ja haljennut ilmeisesti metsäaurauksen yhteydessä. Paikalla käyneen Metsähallituksen edustajan mukaan kivessä olevat jäljet ovat todennäköisesti syntyneet samasta syystä. Näiden tietojen valossa kyseessä ei ole muinaisjäännös.
Arkeologi ei ole tarkastanut kohdetta.

Pitkälampi itäranta (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Joensuu, Kovero, Sonkajanrannanjärven lounaispuolella olevan Pitkälammen pohjoisosan itärannalla.
Lammessa oleva kalastuslaite, mahdollisesti merta, jonka osat on nivottu yhteen tuohella. Kokonaisuudesta on nostettu kaksi vannemaista osaa.

Hirvilahti (2613) (Alusten hylyt)
Ei määritelty; Kohde sijaitsee noin 16 metrin syvyydessä Pielisen koillisosassa Lieksan kaupungin lounaispuolella Hirviluodosta noin 370 metriä luoteeseen.
Kyseessä on noin 20 metriä pitkä ja kuusi metriä leveä mahdollinen hylky, jonka maksimikorkeus pohjan tasosta on noin kaksi metriä. Kohde on ylhäältäpäin katsottuna lähes suorakaiteenmuotoinen, pitkät sivut (kyljet?) kapenevat hiukan päitä kohti.
Kohde havaittiin Merenkulkulaitoksen tekemässä monikeilainluotauksessa 2007.

Tuuliniemi (1000018340) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Tuuliniemi oli Pulkkilan torppa ja sitä asutettiin 1800-luvun alkupuolelta 1860-luvulle. Paikalla on rakennukset pohjat, mutta äestyskone on pilannut osin niitä.

Autiovaara (1000018342) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kujangin yläpuolella Autiovaarassa (nro 3) on ollut vanha autio, jonka vanha kansa muistaa. Kohde on ilmeisesti tuhoutunut metsänaurauksessa.

Kalmosaari (1000018343) (Hautapaikat)
Historiallinen; Kujangin Kalmosaari on ollut kujankilaisten kesähautasaarena. Saaren eteläpäässä on kookas avonainen hauta soramaassa. Perimätiedon mukaan lapsia olisi pidetty arkuissa saaren puissa. Viimeisen kerran pidettiin haudassa Ylä-Kujangin emäntää Sikke Pääkköstä syksyllä 1868.

Vattuvaara (Asuinpaikat)
Historiallinen; Vattuvaara oli asuttuna 1800-luvun alkupuolella mäkitupana. Siinä asuin Haverisia. Kohde on ilmeisesti tuhoutunut metsänaurauksessa.

Soppi 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Sopen seutu asutettiin 1800-luvun alussa Kärnien toimesta. Isolle peltomäelle syntyi kahden tilan talo nimeltään Kolmisoppi. Tunnettiin myös nimellä Soppi. Se joutui 1880-luvulla nurmekselaisen suurkauppias Niilo Timosen haltuun.
Soppi oli usein myös majatalona. Se siirrettiin 1900-luvun kuluessa uudelle paikalle lähemmäksi tietä ja vanha paikka jäi autioksi.
Toinen Sopen tiloista (Soppi 2) autioitui jo 1880-luvulla.

Kansikko (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kansikko on vanha, 1600-luvulta peräisin olevan talo, jossa on asunut Kansikaisia. Nykyisen isännän mukaan pellon keskellä on vanha asuinpohja. Jäljellä on enää hiiltä ja mustunutta maata.

Hytelönkangas (Kulkuväylät)
Historiallinen; Vanha kyläpolku Mujejärveltä Jonkerin Sepposeen oli käytössä mm. 1800-luvun alkupuolella, jolloin Elias Lönnrot kulki sitä pitkin Jonkeriin. Se on paikoin vielä näkyvissä.

Pulkkila (1000018337) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mujejärven vanha kyläkeskus oli Mujejärven ympäristö. Pulkkilaan (nro 1) on n. 1900 tienoilta, mutta muut rakennukset alkavat olla joko lahoja tai ovat romahtaneet. Tarinan mukaan pihapiirin itäpuolella pellon reunassa olisi vanha asutuspaikka, mutta sitä ei ole pystytty vahvistamaan.

Sammal (Asuinpaikat)
Historiallinen; Sammaleen talon vanha paikka. Sen pihapiiristä kerrotaan löydetyn kaksi eri kertaa huomattava rahalöytö. Nykyisin paikalla on enää vain asuinrakennuksen pohja ja sekin on 1900-luvulta.

Kujanki (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kujangin seutu on hyvin vanhaa asuinaluetta ja on ollut asutettuna viimeistään 1600-luvun lopulla. Silloin veroluetteloissa mainitaan Ruokola-niminen monitaloinen kylä. 1600-luvun lopun katovuosien jälkeen jäi jäljelle vain Kujangin yksinäistalo, joka yksinään muodosti Kujangin kylän.
Vanha Kujanki tunnettiin myöhemmin Ylä-Kujankina ja Pääkkölänä. Sen vanha pirtti on vuodelta 1803 ja se on Nurmeksen arvokkaimpia tupia. Vastaavanoloinen löytyy vain Nurmeksen kotiseutumuseosta. Kamarit ovat nuorempia ja ovat jostain 1840-1876 väliseltä ajalta. Ikivanha riihi muutettiin muutama vuosi sitten uudelleen koottuna savusaunaksi. Pellon reunassa on paja, jossa taottiin vielä 1950-luvulla. Samuli Paulaharju kävi talossa 1907.

Autiovaara (1000018346) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Autiovaarassa on ollut vanha autio vastapäätä Likolampia mäen ylärinteessä. Siinä oli 1900-luvun alussa vielä suuri kuusikko. Raunioista löytyi kuulemma mm. keitinselkä. Autio saattaa olla 1600-luvun Ruokolan kylän taloja. Sen pohjat näkyvät enää osittain, koska pellonraivauksessa 1970-luvulla peltomaa eteni raunioille saakka.

Soppi 2 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Sopen seutu asutettiin 1800-luvun alussa Kärnien toimesta. Isolle peltomäelle syntyi kahden tilan talo nimeltään Kolmisoppi. Tunnettiin myös nimellä Soppi. Se joutui 1880-luvulla nurmekselaisen suurkauppias Niilo Timosen haltuun.
Soppi oli usein myös majatalona. Se siirrettiin 1900-luvun kuluessa uudelle paikalle lähemmäksi tietä ja vanha paikka jäi autioksi.
Toinen Sopen (Soppi 2) tiloista autioitui jo 1880-luvulla. Siitä on tuskin mitään jäljellä.

Nykyri (Asuinpaikat)
Historiallinen; Nykyrin talo peräisin 1600-luvulta ja se oli jakautuneena 1700-luvun lopulla kahteen tilaan, joista nuorempi paikka oli luultavimmin Nykyrinjärven länsipuolella. Autiota pidetään vanhana ja siitä on jäljellä vielä selvä asuinrakennuksen pohja pellon reunassa.

Kivikautinen; Kohde löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 27.8.2010. Kvartsikaapimen löytöpaikka sijaitsee Viekijoen etelärannalla, Lähdeahon talosta 680 m länsilounaaseen, äestetyllä hiekkakankaalla, joen rantaan johtavan metsäautotien pohjoispuolella, lähellä joen rantatörmää (30 m joesta). Paikalta löytyi vain kvartsikaavin joen jyrkän rantatörmän päältä aivan nuoren taimikon reunalla olevasta laikusta. Taimikon kohdalla äestysvaot olivat jo kasvaneet umpeen, joten mahdollinen asuinpaikka löytöineen saattaa olle tässä suunnassa (kaakossa).

Martinpuronkangas (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 2010. Kohde sijaitsee Viekijoen länsipuolella, kaakko-luodesuuntaisen Martinpuron etelärannalla olevan harjanteen kaakkoispäässä, metsä-äestetyllä kivikkoisella hiekkakankaalla. Paikalta on löytynyt muutama epämääräinen kvartsi-iskos.

Liinalampi koillinen (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 27.8.2010. Kohde sijaitsee Tuomikkokorven suoalueen kaakkoispäässä olevan pienen Liinalammen koillispuolella ja pienen nimettömän lammen itäpuolella olevalla kankaalla, suon reunan törmällä, nimettömästä lammesta 60 m itään. Paikalta löytyi yksi kvartsi-iskos ja siitä irronneita paloja 3 kpl pari metriä korkean törmän päältä. Muuta paikalta ei löytynyt, vaikka kangas oli äestettyä ja maanpintaa runsaasti näkyvissä. Myöskään muualta samaan suoalueeseen rajoittuvan kankaan reunalta ei löytynyt mitään.

Liinalampi luode (Asuinpaikat)
Kivikautinen; . Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 28.8.2010. Kohde sijaitsee Tuomikkokorven suoalueen kaakkoispäässä olevan pienen Liinalammen luoteispuolella, harjanteen kivisellä, mutta hiekkapohjaisella länsirinteellä suuntautuen enemmän Liinalampea lännempänä olevalle suoalueelle. Paikalta löytyi äestysvaosta yksi kvartsi-iskos.

Tuomikkokorpi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 28.8.2010. Tuomikkokorpi on suoalue Tuomikkolan talosta kaakkoon ja mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Tuomikkokorven lounaispuolella olevalla korkealla harjanteella, jonka halki kulkee pituussuunnassa metsäautotie. Harjanteen maaperä on hienoa, suhteellisen vähäkivistä hiekkaa ja tutkimushetkellä metsä-äestettyä joitakin vuosia sitten. Paikalta löydettiin yksittäisiä kvartseja kolmesta eri kohdasta. Löytöpaikka A (Waypoint 543) on mäen syrjällä, hieman rinteessä, löytöpaikka B (Waypoint 544) äestetyllä tasanteella, jossa on joitakin äestyksessä rikkoutuneita kiviä (näiden joukossa ei kuitenkaan kvartsia) ja löytöpaikka C (Waypoint 545) on hiekkaisella tasanteella, jossa on vähän kivikkoa. Löytöpaikka A on eteläisin ja sen sekä keskimmäisen löytöpaikka B:n välinen etäisyys on noin 100 m. Löytöpaikasta B löytöpaikkaan C pohjoisessa on puolestaan n. 300 m.

Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 30.8.2010. Lähteensuoksi inventoijien nimeämä suoalue sijaitsee Viekijoen länsipuolella, Valkeislammesta luoteeseen. Nimeäminen tehtiin suon itälaidalle kartalle merkityn lähteen perusteella. Valkeislampi laskee länteen Valkeispuroa pitkin ja Lähteensuon vedet laskevat pohjoisesta Valkeispuroon. Lähteensuon paikalla lienee ollut muinoin pieni lampi tai järvi, sillä Lähteensuon ja siitä lounaseen olevan suoalueen välillä olevan harjun halkaisee suhteellisen syvä uoma, jossa on aikoinaan virrannut huomattavasti nykyistä enemmän vettä. Lähteensuo 4 sijaitsee suon lounaisosassa sijaitsevan laskuojan etelärannalla, uoman yli kulkevan metsäautotien eteläpuolella. Paikalla maasto on tasaista kangasta pudoten sitten jyrkästi uoman laaksoon. Paikalta löytyi yksi kvartsi-iskos vanhasta äestysvaosta hienohiekkaisesta maaperästä. Kohde on potentiaalinen asuinpaikaksi, mutta peitteisyys esti lisähavainnot eikä koekuoppiakaan paikalle tehty.

Särkipuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 29.8.2010. Kohde sijaitsee Porttivaaran harjanteen luoteispäässä, Särkilammelta Saarvanpuron kautta Nuuksunlampeen laskevan pienen Särkipuron itärannalla, metsäautotien itäpuolella. Paikalta löytyi laikutetulta hiekkatasanteelta, vaaran suunnastan laskeneen vanhan uoman pohjoispuolelta kaksi kvartsia, joista toinen aivan metsäautotien vierestä (Löytöpaikka A, Wayp 547), toinen muutama kymmenen metriä tiestä itään (Löytöpaikka B, Wayp 548). Lähellä jälkimmäistä löytöpaikkaa on syvähkö, hieman laikutuksen vaurioittama, halkaisijaltaan kolmimetrinen kuoppa (Wayp 549). Tähän tehtiin koepisto, jossa oli heti turpeen alla runsaasti hiiliä, sitten hyvin paksu huuhtoutumiskerros ja sen jälkeen normaali podsolimaannos. Kuoppa ei siis pintahiilistä huolimatta aivan resentti jäänne. Alueella on myös ylemmällä tasolla olevia muinaisrantatörmiä ja maaperä hienoa hiekkaa, mutta laikutuksista huolimatta muuta ei paikalta löytynyt.

Nuuksunlampi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka löytyi Viekin kylän pohjoispuolella olevan laajan kangasmetsäalueen inventoinnissa 29.8.2010. Kohde sijaitsee pienen Nuuksunlammen koillisrannalla olevalla harjanteella, Itäpään talosta 460 m pohjoisluoteeseen. 60-70 m harjanteen eteläreunaa kiertävältä metsäautotieltä pohjoiseen rinteessä. Paikalla havaittiin halkaisijaltaan nelimetrinen kuoppa äestetyllä kivikkoisella kankaalla, törmällä. Viisi metriä tästä kuopasta pohjoiseen (ylärinteeseen) löytyi yksi kvartsi laikutuksesta.

Tappilammit (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen kivikautinen asuinpaikka tarkastettiin 31.8.2010. Kohde sijaitsee Viekijoen etelä-/länsirannalla, joen laajentuman, Tappilampien kohdalla olevalla metsä-äestetyllä hiekkakankaalla. Sorahiekkaisista laikutusvaoista löytyi kaksi kvartsi-iskosta noin 100 metrin päästä toisistaan. Löytökoordinaatti viittaa pohjoisempaan löytöpaikkaan, toinen löytöpaikka on tästä noin 100 metriä etelään. Paikka on sopiva kivikautiselle asuinpaikalle.

Maukkula Puustinvaara A (Hautapaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Puustinvaaralla, Veikkolan talon luona, Maukkulasta Vehnävaaraan vievän paikallistie 4980 itäpuolella. Tiedot tarkasta sijainnista ovat ristiriitaisia. Saloheimo (1982:294) kertoo kuulleensa luulöydöistä Kurkilammin lounaisrannalla. Maukkulassa on mainittu olleen sekä kalmisto että tsasouna. Talon lähellä ollut karsikkokuusi on todennäköisesti ollut talon oma.

Rantala (1000002690) (Hautapaikat)
Historiallinen; Perimätiedon mukaan Pusojärven lounaisnurkassa sijaitsee ns. Puson Rantalan ortodoksikalmisto. Tilan nimi on nykyään Jokela. Paikalla oletetaan sijainneen myös tsasounan. Kohteen paikallistaminen on epävarmaa. Maastossa ei näy merkkejä kalmistosta tai tsasounan paikasta, mutta luonnonkauniin sijaintinsa perusteella paikka olisi niille mitä otollisin.

Maukkula Puustinvaara B (Hautapaikat)
Historiallinen; Luulöydöt hiekanottopaikasta peruskarttaan Anttilan nimellä varustetun talon pohjoispuolelta.

Salmilampi (1000020450) (Työ- ja valmistuspaikat)
Tuntematon ajoitus; Sijaintipaikka on noin 9,5 kilometriä Tohmajärven kirkosta pohjoiseen, pitkänomaisessa luode-kaakko -suuntaisessa Salmilammessa, lammen kapeimmassa kohdassa.
Paikalla on kalanpyydys, joka on tehty pohjaan pystyyn asetetuista puista.
Samassa lammessa on havaittu myös yksipuinen ruuhi ja kaksi puusta tehtyä lauttaa.
Museovirasto on tekemässä kohteelle tarkastussukelluksen syksyllä 2016.

Mujejärvi Akonlahti 4 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Akonlahden eteläpuolella olevalla harjanteella on loivassa rinteessä kolme peräkkäin jonossa olevaa kuoppaa rinteen suuntaa vasten. Kaksi kuoppaa on muodoltaan suorakaiteita, mutta alin kuoppa on rännimäinen. Kuopat eivät vaikuta tervahaudoilta. Alueella on myös toinen samanlainen kuoppajärjestelmä, Akonlahti 3.

Mönni Kalmonniemi (Hautapaikat)
Historiallinen; Pielisjoessa Kalmonsaaren Kalmonniemestä on perimätiedon mukaan kanavaa kaivettaessa löydetty pääkalloja ja luita, jotka ilm. Mönnin taistelussa kaatuneiden haudoista.

Hiekkaranta (1000023853) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Enanlahden itärannalta Hiekkaranta-nimisestä paikasta löytyi metsästä muutamia viljelysröykkiöitä. Suurin röykkiö, sekin melko pieni (koko 2,2 m x 1,2 m, korkeus 80 cm) sijaitsee suunnitellun rakennuspaikan rajojen sisällä, mutta aivan etelärajan lähellä. Tästä itään ja kaakkoon oli joitakin aivan pieniä röykkiöitä, joista osa saattaa olla rakennuspaikan rajojen sisällä aivan sen kaakkoiskulmassa. Röykkiöt liittynevät ylempänä rinteellä, noin 250 m päässä idässä olleen talon metsittyneisiin viljelyksiin.

Keskuskangas (Asuinpaikat)
Historiallinen; Etelässä on ollut yksinäismäkitupa, jonka asutti 1800-luvun alussa Sammaleen talon poika. Paikkaa sanotaan myös Ruokolaisenautioksi. Paikka autioitui 1800-luvun puolivälissä, ja sitä heinätettiin vielä 1950-luvun alussa. Asuinpaikalla on nyt metsäautotienristeys, ja ainoa selvä jäänne on tien vieressä oleva ihmisten tekemä kivikasa.
Vuoden 2011 inventoinnissa todettiin, että kohteen paikalla sijaitsee metsäautotien ohituspaikka ja risteys. Ympäröivä metsä on äestetty tiheästi. Metsä kasvaa tiheää istutuskuusikkoa, maaperä on moreenia. Paikalla on kaksi osittain tuhoutunutta röykkiötä ja muutamia epäselvempiä kivikasoja välittömästi tien risteyksen ympärillä. Paikalla sijainnut autio on käytännössä tuhoutunut.

Parvansalmi (Asuinpaikat)
Maaperä on kivistä moreenia, metsä noin 50-vuotiasta mäntyvaltaista metsää.
Kohde käsittää epämääräisen kivirakennelman, kaivon sekä röykkiöitä. Parvansalmen itäpuolella olevan pienen kukkulan ympärillä on noin 10 röykkiötä. Rannanpuoleisella rinteellä on lisäksi epämääräinen kolmisivuinen mutta hieman neliön muotoinen kiviaitarakenne sivunpituudeltaan noin 10m. Rakenteesta puuttuu kokonaan rannanpuoleinen
sivu ja pohjois- ja eteläsivut ovat paikoittain katkonaisia. Rakenteesta noin 20m lounaaseen on 1m x 1m x 0,5m kokoinen kivetty kaivo.
Tulkinta
Kyseessä vaikuttaisi olevan tila 1800-luvulta. Paikalla ei ole moderneja rakenteita, irtaimiston osia tai edes lahonneiden hirsien jäänteitä mikä viittaisi siihen että paikka on yhtä vanha kuin lähiympäristön muut vastaavat vanhat asuinpaikat. Vaikka kohdetta on epäilty myös uittoon liittyväksi rakennelmaksi, röykkiöt viittaavat vahvasti viljelytoimintaan. Rakennuksenjäänteitä ei etsinnöistä huolimatta paikalta havaittu, mutta myös kivetty kaivo viittaa vahvasti paikan olevan vakinainen asuinpaikka. Vaikuttaisi siltä että paikkaa ei ole käytetty 1900-luvun aikana vaan sen voisi olettaa tulleen hylätyksi 1800-luvulla.

Peurajärvi Kontiosaari (Hautapaikat)
Tuntematon ajoitus; Ympäristön kuvaus
Kohde sijaitsee pienellä saarella. Maaperä on hiekkaa, metsä vanhaa mäntymetsää.
Pienen ovaalinmuotoisen saaren keskellä on poikittain loiva kuoppa mitoiltaan noin 2,3m x 2m. Kuopan syvyys on noin 0,3m. Kuopan pohjaan tehdyssä tarkastuspistossa havaittiin normaali maannos, jonka päällä ohut hiili- tai turvekerros, jonka päällä hiilensekaista likamaata noin 30 cm paksuudelta. Paikallisen asukkaan haastattelun mukaan kohde on mahdollisesti hautasaari. Hautasaaria löytyy yleisesti lähialueiden järvistä.

Mäntyjoki (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Ympäristön kuvaus
Kuoppa sijaitsee joen jyrkän törmän reunalla. Maapohja on hiekkaa, metsä männikkökangasta.
Kuoppa on muodoltaan ovaali ja se sijaitsee jokeen nähden poikittaisessa suunnassa. Kuopan mitat ovat noin 2,5m x 1m, syvyys on noin 0,5m. Rakenne ei vaikuta tuulenkaadolta, vaan se näyttäisi olevan tasaisesti kaivettu. Kuopassa on selkeä huuhtoutumiskerros joka puolella, pohjassa kerros on erityisen paksu.

Peurajärvi Jäkäläkangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Ympäristön kuvaus
Kohde sijaitsee Mäntyjärveen Iso-Valkeisesta virtaavassa purossa, muutamia metrejä puron ylittävän sillan luoteispuolella. Puron vesi on pohjavettä ja erittäin kirkasta. Puro on leveydeltään noin 4 metriä ja syvyydeltään noin metrin.
Kohde koostuu neljästä pitkälle lahonneesta liiste- tai lautamaisesta puusta pystyssä rykelmänä puron pohjassa. Puut ovat noin 0,5m-1m pitkiä ja leveydeltään vaihtelevia, arviolta noin 5-20cm. Kyseessä lienee puinen kalastusrakennelma.

Petronniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Huttuvaaran eteläpuolella olevan Petronniemen tyvessä, Laajalahteen ja Petronniemeen menevien teiden risteyksen tienoilla. Asuinpaikkaan viittaavia merkkejä on havaittu risteyksen länsipuolella olevan hiekkakuopan kohdalla sekä risteyksestä 100 m kaakkoon, tien varrella. Tien eteläpuolelle tehdyistä koekuopista ei ole löytynyt muinaisjäännökseen viittaavaa, mutta asuinpaikka saattaa ulottua sinne. Maaperä on hiekkaa, ja pohjoisessa se muuttuu kivikkoiseksi ja louhikkoiseksi hiekkamoreeniksi. Kasvillisuus on nuorta mäntymetsää. Paikalla on näkyvissä muinaisrantatörmiä.

Piiansalmi (Puurakenteet)
Tuntematon ajoitus; Kohde sijaitsee Punaskangas-nimisen saaren kaakkoiskärjessä, matalassa rantavedessä.
Paikalla on järven pohjassa ainakin viisi pystyssä olevaa puupaalua, joiden
paksuus on noin 5 cm ja pituus 0,5-0,7 m. Paalujen poikkileikkaus on pyöreä.
Ne ovat noin 1-1,5 metrin syvyisessä vedessä noin 1 x 2 metrin laajuisella alalla.
Rakenne on selvästi ihmisen tekemä, mutta sen tarkoitus on epäselvä.
Inventoinnissa veneen kuljettajana toiminut kiteeläinen Martti Silvennoinen kertoi
havainneensa paalut taannoin tuulastaessaan. Todettakoon, että muutamia kymmeniä
metrejä luoteeseen on samalla rannalla ja samalla syvyydellä järven pohjassa
myös puiden kantoja; transgression iän - rannansiirtymiskronologian perusteella
niillä on ikää tuhansia vuosia. Silvennoinen kertoi, että paaluja tai muita vedenalaisia
rakenteita saattaa olla myös salmen itärannalla, Syväsaaren rantavedessä
- inventointitilanteessa kyseisellä alueella oli tuulen vuoksi kehnot havaintoolot,
eikä paikkaa tarkastettu

Muje-Oulu (Työ- ja valmistuspaikat)
Tuntematon ajoitus; Kohde sijaitsee Muje-Oulu-järven luoteisrannan pohjukassa, jossa on Muje-Oulun ja Saarijärven yhdistävä puro. Kysessä on ilmeisesti pato, jolla on suljettu sijaintipaikan pieni lahti. Pato tai "aita" on tehty pyöreästä puusta ja puut on aseteltu tiiviisti pystyyn vierekkäin.
Kohdetta ei ole tarkistettu.

Valkeajärvi 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Tuntematon ajoitus; Kohde sijaitsee Valkeajärvessä, sen pohjoisrannan niemen pohjukassa. Kyseessä on ilmeisesti pato, jolla on suljettu sijaintipaikan pieni lahti. Pato tai "aita" on tehty pyöreästä puusta ja puut on aseteltu tiiviisti pystyyn vierekkäin.
Kohdetta ei ole tarkistettu.

Polvilammen itäinen niemi (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Kohde sijaitsee Polvilammen itäpuolella olevan niemekkeen itäosassa. Paikalta on löytynyt 26.7.2015 metallinetsinnässä rullapäinen hevosenkenkäsolki sekä ongenkoukku (KM 40973: 1-2). Löytöpaikka on metsämaalla, jossa maaperä on hiekkaa. Esineiden löytösyvyys oli noin 15-20 cm.

Siikalampi (1000027957) (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Rautaesine, muistuttaa miniatyyri veistä, pituus 47 mm. Löytynyt metsästä noin 20 cm:n syvyydeltä.

Siikalampi 2 (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Rautainen, terä tasaisesti levenevä päähän, hieman kouru. Löytynyt metsästä noin 15 cm syvästä.

Virtaniemi (1000027959) (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Kvartsi-iskos ja rautaesineen kappale. Metsästä noin 20 cm syvästä.

Virtasalmi 2 (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Rautainen, pitkäruodollinen nuolenkärki, lyhyt lehti. Metsästä noin 15 cm:n syvyydestä.

Salmilampi 3 (Alusten hylyt)
Historiallinen; Salmilammen suuremman pään pohjoisosassa, salmen itäpuoleisessa poukamassa, noin 3 metrin etäisyydellä rannasta on pienen, noin 3 m pitkän lautan jäänteet. Syvyyttä kohteella on 1-2 m. Lautassa on neljä lautakertaa ja sen päälle on kaatunut puu.
Salmilammesta tunnetaan muitakin vesikulkuneuvoja, kuten ruuhi ja limisaumainen vene sekä runsaasti kalastukseen ja metsänhoitoon liittyviä muita rakenteita. Aluetta ovat kartoittaneet sukellusseurat Helsingin urheilusukeltajat ry sekä H2O ry. Museoviraston toimesta kohde tarkastettiin syyskuussa 2016.

Salmilampi 4 (Alusten hylyt)
Historiallinen; Salmilammen suuremman osan länsirannalla, salmelle johtavalla niemekkeellä sijaitsee limisaumaisen, noin 4,5 m pitkän veneen jäänteet. Veneestä on säilynyt vain turpeeseen hautautunut osa toista kylkeä. Nähtävissä on 4 laitalautakertaa ja parraslista.
Salmilammesta tunnetaan muitakin vesikulkuneuvoja, kuten lautta ja ruuhi sekä runsaasti kalastukseen ja metsänhoitoon liittyviä muita rakenteita. Aluetta ovat kartoittaneet sukellusseurat Helsingin urheilusukeltajat ry sekä H2O ry. Museoviraston toimesta kohde tarkastettiin syyskuussa 2016.

Ylisoutajansilta (Alusten hylyt)
Historiallinen; Kohde on Pielisjoessa, Joensuun keskustassa, noin 30 m Ylisoutajansillasta länteen. Hylky sijaitsee noin 25 m etäisyydellä joen etelärannasta. Merenkulkulaitoksen tilaamissa merenmittauksissa vuonna 2008 havaittiin paikalla noin 29,5 m pitkä ja 7 m leveä hylky. Monikeilanmateriaalin perusteella kyseessä saattaa olla proomu. Hylkyä ei ole tarkastettu sukeltamalla.

Pitkä-Sulamo (Taide)
Historiallinen; Ympäristöstä selvästi poikkeava aihkimänty, aivan tien vieressä. Puussa näkyy muutama vanha kaiverrus.

Onkilampi (1000031141) (Puurakenteet)
Ajoittamaton; Sijaintipaikka on Onkilammen luoteisreunalla paikalla, jonne johtaa polku Onkilahdelta.
Mahdollinen kopukka, lautta tai laiturirakennelma. Sijaintipaikalla veden syvyys on noin 1,5 - 2,5 metriä. Kohde havaittiin 2017.

Mustanpuro (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Metsäautotien urasta paljastunut kvartsi-iskoksia (KM 41657: 1 - 3; ks. alakohteet).
Vaatii tarkempaa selvitystä; kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Kotila (1000033082) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kylätontit/kantatalot. Kulujärven pohjoisrannalla Potattiniemellä jyrkkärinteisen Kuluvaaran eteläpuolella. Alueen ympärillä on viljelyksessä olevia ja metsittyneitä peltoja.
Paikalle on merkitty talo vuosina 1745-1747 ja 1800-luvun puolivälissä laadituille pitäjänkartoille sekä 1800-luvun alkuvuosikymmeninä laaditulle isonjaon kartalle. Talon nimi oli aluksi Kutuniemi (Suur-Ilomantsin historia, s. 126-127 ja talonhaltijaluettelo s. 695). Paikalla sijaitsee uusi omakotitalo ja useita talous- ja ulkorakennuksia. Vuoden 1974 peruskartalle merkityt pellot ovat suureksi osaksi metsittyneet, ne ylsivät aiemmin Yläpihantielle asti.

Lammasasaari Valkealampi (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Hylky sijaitsee Koitereen lammassaaren Valkealammessa noin 15 metrin päässä rannasta.
Järven pohjalle osittain sedimentin peittoon rauenneen hylyn pituus on arviolta 5 - 6 metriä. Säilyneen kaaren perusteella vene on rakennettu limisaumatekniikalla. Mahdollinen mastonkenkä erottuu.
Hylky löytyi ilmoittajan ollessa veneilemässä Valkealammella. Hylky erottui pohjasta hyvin kirkkaalla vedellä. Koitereelta on vesiyhteys Valkealammelle.

Valkealampi (1000034345) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Valkealammen pohjassa. Kyseessä on mahdollisesti liistekatiska. Ilmoittajan lähettämissä talvikuvissa näkyyn jään pinnan yläpuolelle nousevia "liisteitä" muutamassa hieman sekaisessa rivistössä.

Huutoniemi (1000038104) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-aineistossa erottuva hiilimiilu sijaitsee Vanhantilansalmen etelärannalla olevalla rinteellä. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Likolahti (1000038929) (Alusten hylyt)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Lieksassa, Kolin Likolahden länsireunalla, aivan Rantatien vieressä. Kyseessä on pienen puisen hylyn jäänteet noin metrin syvyydessä.
Puisesta hylystä on jäljellä 4–5 pohjalautaa, jotka olivat kiinni toisissaan ohuilla puisilla kiinnikkeillä, joita on säilynyt pari kappaletta. Hylyn jäänne on hyvin kulunut ja siitä on irronnut osia, jotka ovat hajallaan sen ympärillä noin 5 metrin säteellä. Hylyn keskimmäisen laudan pituus on 5,10 m ja siinä kiinni olevat laudat ovat lyhempiä. Leveimmältä kohdalta hylky on noin 80 cm, yksittäisten lautojen leveys on 10- 15 cm. Osat ovat tasaisesti pohjaa vasten, mikään ei nouse pohjasta ylöspäin.

Jokikatu (Asuinpaikat)
Historiallinen; Vanhan, 1800-luvun isojakokartalta paikannetun ja sittemmin autioituneen talonpaikka on nyt tasattua ja muokattua aluetta. Paikalla on puiston nurmikenttä. Alueella on ollut ulkorakennuksia v. 1976 peruskartalla. Alue on ollut peltona ainakin vielä viime vuosituhannen lopussa. Maaperässä on saattanut säilyä 1800-luvulle ajoittuvia rakennusjäännöksiä tai esineistöä.

Pikku-Pappila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Vanha, 1800 luvun isojakokartalta paikannettu autioitunut talonpaikka sijaitsee nyt rakennusten välisessä metsäpuistossa. Alue vaikuttaa kaivetulta ja muokatulta. Kohdalla on olut asuintalo ja ulkorakennuksia v. 1982 peruskartalla. Paikka on siis vasta hiljattain autioitunut ja ollut käytössä vielä 1980 luvulla. Maaperässä on saattanut säilyä 1800-luvun asutuksesta kertovia rakennusjäännöksiä tai esineitä.

Pankakoski P (Asuinpaikat)
Historiallinen; Vanha ja autioitunut, 1800 luvun isojakokaralta pai-kannettu talotontin paikka sijaitsee Pankakosken ruukin alueella, rakennusten väli-sellä ja muokatulla metsäpuisto alueella. Maaperässä on saattanut säilyä 1800-luvun toiminnasta kertovia rakenteita ja esineistöä.

Pappilanniemi (1000040262) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Vanha ja autioitunut, 1800 luvun isojakokartalta paikannettu talotontti sijaitsee ratapenkan tuntumassa metsäisellä puistoalueella. Alue vaikuttaa kaivellulta ja muokatulta. Maaperässä on saattanut säilyä 1800-luvun asutuksesta kertovia rakenteita tai esineistöä, mutta asiasta ei ole inventoinnissa saatu varmoja havaintoja.

Sonkaja Lehtoniemi N (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen historiallisen ajan asuinpaikka sijaitsee Ilomantsin Sonkajanjärven itäpuolella.
Vuosina 1829-1830 laaditulle isojakokartalle ja 1840-luvun pitäjänkartalle alueelle on merkitty talo, jonka paikka on nykyään peltoa. Vuoden 2020 inventoinnin aikana pelto oli viljelyksellä, eikä pellolla tehty sen vuoksi pintapoimintaa tai koekuoppia. On mahdollista että peltokerroksen alla on säilynyt vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka toistaiseksi luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Sonkaja Väyrynvaara Varisvaara N (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Hartikkalan tilan eteläpuolisella pellolla. Vuosina 1829-1830 laaditulle isojakokartalle paikalle on merkitty talo. Historiallinen talonpaikka on nykyisin peltoa. Vuoden 2020 inventoinnin aikana pelto oli viljelyksellä, eikä pellolla tehty sen vuoksi pintapoimintaa tai koekuoppia. Peltokerroksen alla on mahdollisesti säilynyt vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Kuuksenvaara Suihkola S (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen historiallisen ajan asuinpaikka sijaitsee Suihkolan tilan luoteispuolella. Vuosina 1861-1862 laaditulle kartalle paikalle on merkitty talo. Historiallinen talonpaikka on nykyisin peltoa. Pelto oli tutkimusajankohtana viljelyksellä, eikä pellolla tehty sen vuoksi pintapoimintaa tai koekuoppia. Peltokerroksen alla on mahdollisesti säilynyt vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Turpeela N (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Turpeelan tilan eteläpuolisella pellolla. Vuoden 1832 kartalle paikalle on merkitty talo. Pelto oli vuoden 2020 inventoinnin aikana viljelyksellä, eikä pellolla tehty sen vuoksi pinta-poimintaa tai koekuoppia. Peltokerroksen alla on mahdollisesti säilynyt vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Sonkaja Tuomari (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Sonkajanjärven pohjoisrannalla olevan tsasounan tuntumassa olevalla pellolla. Vuosina 1829-1830 laaditulle isojakokartalle on merkitty talo. Historiallinen talonpaikka on nykyisin peltoa. Peltokerroksen alla saattaa olla säilyneenä vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Turpeela S (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Turpeelan tilan tuntumassa olevalla pellolla. Vuoden 1832 kartalle paikalle on merkitty talo. Pelto oli vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä viljelyksellä, eikä pellolla tehty sen vuoksi pinta-poimintaa tai koekuoppia. Periaatteessa on mahdollista että peltokerroksen alla voisi olla säilyneenä vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Sonkaja Autio E (Asuinpaikat)
Historiallinen; Vuosina 1829-1830 laaditulle isojakokartalle on merkitty talo. Historiallinen talonpaikka on nykyisin peltoa. Pelto oli tutkimusajankohtana viljelyksellä, eikä pellolla tehty sen vuoksi pintapoimintaa tai koekuoppia. Periaatteessa on mahdollista että peltokerroksen alla voisi olla säilyneenä vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Mutta koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Ryökkylä Iivananaho (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen historiallisen ajan asuinpaikka sijaitsee Kätkäjärven itäpuolella, Ryökkylän kylässä. Vuoden 1832 kartalle paikalle on merkitty talo. Historiallinen talonpaikka on nykyisin niittyä, joka oli tutkimusajankohtana heinällä. On mahdollista että peltokerroksen alla on säilynyt vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Kuuksenvaara Pussila (Asuinpaikat)
Historiallinen; Vuosina 1861-1862 laaditulle kartalle paikalle on merkitty talo. Historiallinen talonpaikka on nykyisin peltoa. Pelto oli vuoden 2020 inventoinnin aikana viljelyksellä, eikä pellolla tehty sen vuoksi pintapoimintaa tai koekuoppia. Peltokerroksen alla on mahdollisesti säilyneenä vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Kuuksenvaara Saviala (Asuinpaikat)
Historiallinen; Vuosina 1861-1862 laaditulle kartalle paikalle on merkitty talo. Historiallinen talonpaikka on nykyisin peltoa. Pelto oli vuoden 2020 inventoinnin aikana viljelyksellä, eikä pellolla tehty sen vuoksi pintapoimintaa tai koekuoppia. Peltokerroksen alla on mahdollisesti säilyneenä vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Kuuksenvaara Ikola (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Kuuksenvaaran kylän Ikolan tilan pellolla. Vuosina 1861-1862 laaditulle kartalle paikalle on merkitty talo. Pelto oli vuoden 2020 inventoinnin aikana viljelyksellä, eikä pellolla tehty sen vuoksi pintapoimintaa tai koekuoppia. Peltokerroksen alla on mahdollisesti säilyneenä vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi. Kohteen sijainti ja olemassaolo ovat siis epävarmat.

Kuuksenvaara Suihkola N (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Kuuksenvaaran kylässä, Suihkolan tilan pellolla. Vuosina 1861-1862 laaditulle kartalle paikalle on merkitty talo. Pelto oli tutkimusajankohtana viljelyksellä, eikä pellolla tehty sen vuoksi pintapoimintaa tai koekuoppia. Peltokerroksen alla on saattanut säilyä vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Sissola W (Asuinpaikat)
Historiallinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Mekrijärven kylässä, Sissolan tilan eteläpuolisella pellolla. Vuoden 1832 kartalla paikalla on talo. Historiallinen talonpaikka on nykyisin niittyä, joka oli tutkimusajankohtana heinällä. Peltokerroksen alla on saattanut säilyä vanhaan asutukseen liittyviä, tutkimusarvoisia jäännöksiä. Koska isojakokartalle merkityn talon paikannuksen oikeellisuutta ei voitu todentaa konkreettisin havainnoin, on paikka luokiteltava mahdolliseksi muinaisjäännökseksi.

Kankaala (1000041028) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Mahdollinen muinaisjäännös sijaitsee Kankaalan ja Kankaan tiloille johtavien teiden risteyksessä. Lidar-korkeusmallin perusteella paikalla on mahdollisesti pienialainen tervahauta, jossa on selvät ympärysvallit. Rakenteen halkaisija on korkeusmallin perusteella noin kuusi metriä.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Vaatii lisäselvityksiä.

Rääkkylän 3. kirkko (Kirkkorakenteet)
Historiallinen; Rääkkylän kirkonkylään rakennettiin paikkakunnan kolmas puukirkko 1793. Kirkko paloi juhannuksena 1837. Nykyinen, järjestyksessä 5. kirkko rakennettiin v. 1851 ilmeisesti palaneen 3. kirkon paikalle.
Nykyisen kirkkorakennuksen ympärillä on saattanut säilyä kolmanteen kirkkoon liittyviä kirkkorakenteita tai hautauksia. Kohdetta ei ole tutkittu arkeologisesti.

Kuivistonsuo (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Lidar-korkeusmallissa 19.3.2024) erottuva rakenne, mahdollinen tervahauta tai rakennuksen perustus. Kohteen tarkempi määrittäminen ei ole mahdollista ilman maastotarkastusta.

Tikkala (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Joensuuntien varressa, noin 105 metrin päässä sen länsipuolella erottuu Lidar-korkeusmallissa noin kymmenen soikeaa, tiiviiseen ryppääseen kaivettua kuoppaa tai painannetta sekä näiden koillispuolella, noin 80 metrin päässä yksi yksittäinen kuoppa. Kyse on mahdollisesti sotahistoriallisista kaivannoista, mutta kyse voi olla myös vanhoista nauriskuopista, kellareista tai muista ihmisen kaivamista kuopista.

Siponsaari (Hautapaikat)
Historiallinen; Mahdollinen kesähautausmaa Siponsaaren eteläkärjen tuntumassa. Alueella on yksityishenkilöltä tuleen tiedon (ILM30785) mukaan nähtävissä useita hautapainanteita muistuttavia maarakenteita noin 15 x 30 m alueella. Kaikkiaan alueella on noin 5-7 painannetta, joista muutamaan liittyy myös mahdollisia hautakiviä.

Imperilä (Asuinpaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon perusteella Imperilän tilan ympäristössä on nähtävissä vanhaan asutukseen liittyviä jäännöksiä sekä viljelyröykkiöitä. Alueelta on myös metalliesineitä, muun muassa 1600-1700 -luvuille ajoittuva vaatehakanen. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää maastokäynnin.

Imperilä (1000053991) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon perusteella Imperilän tilan ympäristössä on nähtävissä vanhaan asutukseen liittyviä jäännöksiä sekä viljelyröykkiöitä. Alueelta on myös metalliesineitä, muun muassa 1600-1700 -luvuille ajoittuva vaatehakanen. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää maastokäynnin.

Heinävaara Hassila (Hautapaikat)
Historiallinen; Paikalla on ollut näkyvissä hautapainaumia. Kahden papin kerrotaan haudatun paikalle.

Ulkkajoentie 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Lidar-korkeusmallissa hahmottuvat mahdollinen hiilimiilu.

Historiallinen; Paikalla erottuu lidar-korkeusmallissa mahdollinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Historiallinen; Lidar-korkeusmallissa erottuva mahdollinen hiilimiilu tai tervahauta.

Historiallinen; Lidar-korkeusmallissa erottuva mahdollinen hiilimiilu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Ulkkakangas 6 (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Lidar-korkeusmallissa paikalla erottuu kaksi kuoppailmiötä. Kuopat eivät vaikuta hiilimiiluilta tai tervahaudoilta. Kyseessä saattaa olla esimerkiksi sotahistoriallinen puolustusvarustus. Kohteen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Keloniemen eteläpää (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Yksityishenkilön ilmoittama mahdollinen pyyntikuoppakohde Keloniemen eteläkärjen alueella. Ilmoituksen mukaan kuoppa on kooltaan noin 5x5 metriä ja syvyydeltään kaksi metriä. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen luotettava määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Siltalahti (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Juuan Kannaksenkylän Siltalahdessa erottuu matalan veden aikana useita pohjaan istutettuja paalurivejä, jotka todennäköisesti liittyvät alueella harjoitettuun kalastukseen. Puita on pystytetty lahden pohjaan suunnilleen kahdesta kuuteen kappaleen ryhmiin, samaan riviin aina 3–5 metrin päähän toisistaan. Paalurivit vaikuttavat ylittävän lahden ainakin kolmesta kohtaa. Kohteen ajoittaminen ja tarkemman laajuuden määrittäminen edellyttävät lisätutkimuksia.

Itälahti (1000096113) (Työ- ja valmistuspaikat)
Ajoittamaton; Matalassa Itälahdessa, molemmin puolin sen koillisrannalla sijaitsevan kesäasunnon venerantaan rakennettuja aallonmurtajia – noin 10 metrin etäisyydellä näistä – lahden ylittää kaksi paaluriviä. Useamman metrin etäisyydelle toisistaan asetettuja paaluja on pystytetty vain yksi tai kaksi kerrallaan. Näiden tyvessä erottuu joskus kivi tai pari ikään kuin tueksi asetettuina. Eräässä kohden vedestä kohoaa noin kymmenkunnan paalun tiivis rykelmä. Paalurivit paljastuivat kesän 2025 matalan vedenkorkeuksen seurauksena.

Petkeljärvi 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Petkeljärven kansallispuiston pohjoisrajasta noin 600 m pohjoiseen, Petkeljärvenharjut-nimisen harjumuodostelman etelärannalla. Asuinpaikkalöydöt (kaksi kvartsi-iskosta) ovat tulleet esille rannalta.
Kohde tarkastettiin vuoden 2021 inventoinnissa. Löytöpaikan koordinaattien osoittamalla paikalla rannassa on mukulakivikkoa, joka ei sovi yhteen kuvauksen mukaan, jossa löydöt ovat hiekasta. Mahdollisesti löytöpaikka onkin noin 40–50 metriä itään, jossa ranta on hiekkaisempaa ja rantatörmä matalampi. Rantaa käytiin läpi noin 100 metrin matka, mutta mitään asuinpaikkaa viittaavaa ei rannalla havaittu. Todennäköisesti asuinpaikka on pienialainen ja se voi sijaita jossain kohtaa rantatörmää, mutta sen paikantaminen vaatisi systemaattisen koekuopituksen. Aluerajausta kohteelle ei voitu nykyisten tietojen perusteella lisätä.

Puistola (422010018) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pielisen itärannalla. Löydöt on poimittu rantakivikosta ja hiukan myös rantaan tulevan polun kohdalta. Löytöpaikalta on tullut esille kivikirves ja kvartsia. Alueelle rakennettu rantasauna on todennäköisesti tuhonnut mahdollista asuinpaikka-aluetta. Paikka on Puistolan talon pihamaata. Löytöaluetta ei ole tutkittu koekuopittamalla.

Tervalahti (422010030) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsilöytöpaikka sijaitsee Raapionlahden pohjoisosassa Pielisen itärannalla olevan Tervalahden hiekkarannalla. Löydöt, kvartsi-iskokset, on poimittu hiekkarannan yläosasta. Paikalla ei ole havaittu kiinteää muinaisjäännöstä, mutta koekuopitusta on tehty vain tien laidassa aivan alueen pohjoisreunalla vuoden 2011 inventoinnin aikaan. Koekuopissa oli valkoista hienoa rantahiekkaa. Vuoden 2024 tarkastuksen yhteydessä havaittiin yksittäinen kvartsi-iskos hiekkarannalla, rantaeroosion esiin huuhtomalta rantatörmältä. Muuta muinaisjäännökseen viittaavaa ei ollut nähtävissä.

Akkamäki 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Mahdollinen asuinpaikka sijaitsee Akkamäen luoteispäässä, Tolosenmäeltä Rääkkylän keskustaan vievän maantien ja Jaamalle haarautuvan paikallistien risteyksessä, ensiksi mainitun tien itäpuoella. Tieleikkauksesta on löytynyt yksi kvartsi-iskos (KM 25297). Alue on jyrkkäreunaisen soraharjanteen lounaisreunalla. Harjusta otetaan edelleen soraa. Paikka olisi korkeutensa ja topografiansa perusteella sopiva asuinpaikaksi. Toistaiseksi paikalta ei ole löytynyt kvartsi-iskoksen lisäksi muuta esihistoriaan viittaavaa, lukuunottamatta siellä täällä havaittuja palaneita kiviä.

Meskensaari (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kaksi talttaa (KM 31581) ova tlöytyneet eteläisemmästä ja isommasta Meskensaaresta rantahietikolta venettä vesille työnnettäessä.

Majasuu (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Soikea kupurasolki (KM 32866 ) on löytynyt rajavyöhykkeeltä Mutalahdenselän Varisselältä, noin 9 m päästä rannasta, matalan veden aikaan noin 5 cm syvästä rantavedestä.

Kuusisaari (146040003) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kivitaltta (KM ) on löytynyt Ostronsaaren pohjoispuolella olevan Kuusisaaren luoteisrannalta, vedestä rantahiekasta.

Iiksensaari (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 5986 kourutaltta, löytynyt Pielisjoessa sijaitsevalta Iiksensaarelta.

Iiksenjoki (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 16313 kivikirves, löydetty Iiksenjoesta ruoppauksen yhteydessä.

Siihtala 2 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; KM 16945 rautakirves, löytynyt viemärityömaalta.

Pitkälä (167040005) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Paikalta on saatu talteen PKM 5125 vasarakirveen puolikas. Löytöpaikka on muinaisen Saimaan kivikauden loppupuoliskon ranta-aluetta. Inventoinnin 2012 mukaan alue on rakennettua lähialueella eikä siinä havaittu esihistoriaan viittaavaa.

Kalmaniemi (167040006) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 20476 oikokirves, löytynyt Kuhasalon Kalmaniemestä rantakivikosta.

Iiksenjoenranta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21442 ilomantsin tyypin kirves, löydetty Iiksenvaarasta, Iiksenjoen varren pellolta. Inventoinnissa 2012 on todettu, että kyseessä on veteen hukattu löytö.

Kirkonkylän kansakoulu (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 11784 koristeltu, paksu reikänuija (koko 17,05 x 12,8 x 6,6 cm):
Esineen ovat löytäneet opettaja Toivo Tirkkonen ja kansakoululaiset Erkki Alanko ja Ervo Muranen Juuan pitäjän Juuan kulän (kirkonkylän) kansakoulun maasta, perunapellosta toukokuun lopulla 1947. Paikka sijaitsee 20 m kunnantalosta ja 40 m kansakoulusta. Esine on löytynyt peltotöissä kivenraivauksessa pellon pinnalta. Aikaisemmin oli vieressä kaivettu oja. Esine tuli esille ruokamullasta. Alue on nykyään rakennettu.

Mäntylä (176040015) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21062 pohjalainen tasataltta (= PKM 866):
Esineen on vuonna 1920 löytänyt Samuli Kakkinen Juuan kylän Ritoniemen Mäntylän tilan uudispellosta. Museovirastoon esine on lähetetty vuonna 1981.
Esine on löytynyt Mäntylän talon pohjoispuolella olevalta pieneltä rinnepellolta, jossa ruokamullan alla maaperä on hiekkkaa. Talo ja nykyisin viljelemätön peltotilkku ovat metsän keskellä korkealla ja jyrkkärinteisellä mäellä Pielisen Hiirenlahden rannalla. Alempana oleva vesiraja on erittäin kivikkoinen (Maarit Lönnberg, inventointi 1973, sivu 6). Vuoden 2006 inventoinnissa todettiin, että Mäntylän uudistila oli purettu.

Rajala (176040019) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21830 suppiloreikäinen reikäkivi (koko 179 x 137 x 32 mm):
Esine on löydetty Juuan pitäjän Kannaksen kylän Rajalan RN:o 38:10 -tilan maalta vuonna 1960. Juuka-seura on lähettänyt esineen Museovirastoon vuonna 1983.

Lahtela (176040020) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 22842 kivikirves ( koko 148 x 45 x 39 mm):
Esineen on maanviljelijä Hannu Ketoharju löytänyt vuonna 1985 omistamansa Lehtolan RN:o 24:4 -tilan maalta talon seinävierestä kukkapenkistä.
Juuka-Seuran kotiseutuarkisto on lähettänyt esineen Museovirastoon vuonna 1985.
Mahdollisesti esine on tullut paikalle hiekanajon yhteydessä joko Satulamäen tai Taivaanpankon/Turunkankaan hiekkakuopista.

Totkuvaara (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 26110 kirves, tummaa liusketta, pitkä ja kapeahko (koko 208 x 58 x 37 mm)
Esineen on löytänyt Toivo Turunen Larinsaaren Mellitsan Totkuvaaran tilan pellosta joskus 1940-luvulla(?). Löytäjän sisar on vienyt sen 1950-luvulla Juuan keskikouluun, josta se on toimitettu Juuka-seuran kokoelmiin ja edelleen vuonna 1991 Museovirastoon.

Haukkala (176040026) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 30481 reikäkivi. Esineen ovat löytäneet Haukkalan talon lapset jostain pihapiiristä joitakin vuosia sitten. Esinettä oli säilytetty talossa räystäskourun tippanarun painona, josta Erkki Saarimaa (Sorveuksentie 86, 83900 Juuka, 013-472009) sen havaitsi ja ilmoitti Juuan inventoijalle elokuussa 1997. Haukkalan talon lapset ovat lohkaisseet esineestä osan.

Pajamäki (251040001) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Pienen reikäkiven (KM 31283) löytöpaikka sijaitsee Röksän kylässä, Pajamäen tilan perunapellossa. Esineen on löytänyt Anne Muhonen 1990-luvun alussa. Tilalta kerrotaan löytyneen aiemmin myös "nuolen muotoinen kivi, jossa oli kahva", mutta se on sittemmin joutunut hukkaan. Paikalla ei ole havaittu muuta esihistoriaan liittyvää.

Pihlajatie (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kiviesine (KM ?) on löytynyt vuonna 2001 Pihlajatie 2 A 2 -tontilta täytemaasta. Maata ajettu paikalle talojen rakentamisaikaan 1995-1996, mutta tietoa ei ole siitä, mistä maa on peräisin. Paikalla ei ole havaittu mitään esihistoriaan viittaavaa.

Hakala (309040001) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 17846 reikänuija, löydetty pellosta.

Alavansuo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 14786 reikäkivi, löydetty ojan kaivuussa.

Ojantaus (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kuusjärven Kotiseutumuseo; kirveen teelmä, löydetty pellosta.

Pentinpelto (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 16690 tasataltta, löydetty pellosta.

Lösmänurmipelto (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 12442:1 kourutaltta, löytöpaikka peltoa Kuusjoen etelärannalla.

Jokela (309040006) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 1898:2 tasataltan katkelma sekä kaksi kivitalttaa ja kirves, jotka eivät ole tallessa. Löydetty Jokelan talon tienoilta.

Tervashako 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Porolasta Lappalaan johtavan tien länsipuolella, Tervashakon talosta 60 metriä lounaaseen. Paikalta on yksi kvartsi-iskos.

Multamäki (309040008) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Kuusjärven itäpuolella, Viuruniementieltä noin 0,5 km länteen, Lösmään johtavan tien pohjoispuolella, Multamäen talosta 270 metriä luoteeseen. Täältä löytyi kvartseja metsäauratulta, hiekkapohjaiselta hieman louhikkoiselta harjanteelta.

Lähtevänsuo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21075 kourutaltta (ent. PKM 1224), löytöpaikka peltoa.

Kiviaho (309040010) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 13046 kourutaltta, löydetty pellosta.

Tiitanniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21068 kourutaltta (ent. PKM 891), löydetty pellosta.

Sätöslampi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21064-21066 kourutaltta, 2 itäkarjalaista talttaa

Isäntälä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 12720:1 kaksoistaltta, löydetty pellosta.

Vääräniemi (309040014) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 13911 kirves, löydetty pellosta.

Kuajakanniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kuusjärven kotiseutumuseo; kourutaltta, löydetty pellosta.

Utopanniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kuusjärven kotiseutumuseo; itäkarjalainen tasataltta, löydetty savipellosta.

Luhtapelto (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kuusjärven kotiseutumuseo; vannekirves, löydetty raivattaessa savimaata.

Saari-Oskamo 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Saari-Oskamon lammen itärannalla, Sätöksen asuinpaikan länsipuolella, järven itärannalla olevasta eteläisemmästä vedenottamosta noin 250 metriä eteläkaakkoon. Järven itärannalla olevan korkean harjun päällä kulkevalta kiviseltä polulta löytyi pari kvartsia.

Karipelto (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 12442:3 kourutaltta, löydetty pellolta. Lähellä Anttilan asuinpaikka.

Juntinniemi (309040024) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 16691 kourutaltta, löytöpaikka peltoa.

Perttilahti (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 18799:1-4 tasatalttoja 4 kpl

Kärkänniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21161 saviastianpala, löydetty järvestä.

Jokipohjantie (309040029) (Löytöpaikat)
Rautakautinen; KM 20201 rautainen nuolenkärki, löydetty perunapellosta.

Välisärkkä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 27277 poikkiteräinen kivikirves

Suoniemi (309040031) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Juojärven Suoniemen etelärannalla olevan kesähuvilan pihamaalla. Paikalta löytyi yksi kvartsi-iskos.

Sätöksen pelto (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Sätöksentien "mutkassa", Sätöksen talosta 200 metriä itäkaakkoon olevalla pellolla. Paikalta on löytynyt joitakin kvartseja.

Juvosenlaksi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Juojärven Jäätsalon saaressa, etelärannan Juvosenlaksin pohjoisrannalla. Kvartsi-iskos löytyi kesämökille tulevan metsäautotien pinnalta, jossa maaperä on hienoa hiekkaa.

Teollisuuskylä (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Hioin löydettiin Lepolantieltä, mutta sen alkuperäinen sijaintipaikka on Teollisuuskylän alue, josta se on maansiirtotöiden johdosta kulkeutunut maamassojen mukana Lepolantie 66:n tontille.

Kalliosärkkä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 17845 liuskenuolenkärki, löydetty pellosta, joka nykyään on metsitetty.

Viinijärven asema (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 14854 kourutaltta ja kaksi teelmää, löydetty ajettaessa maata pois tulevan rautatien paikalta Viinijärven aseman luota.

Moisio (426040003) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 7951 suppiloreikäinen pallonuija, löydetty kaivoa kaivaessa Moision talon Alasuon niityn reunasta.

Koivikkosuo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 10235 itäkarjalainen tasataltta, löydetty Vornalan (ent. Tuomala) talon länsipuolella olevan peltoaukean talon vastakkaiselta laidalta, Matosärkän eteläpuolelta.

Notkola (426040005) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21085 (ent. Pohjois-Karjalan Museo) kourutaltta, löydetty pellosta.

Sahi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Sahin talon pellolla, talosta 100 m pohjoiseen. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos.

Leppilampi (426040007) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Eteläkarjalaisen tasataltan KM 16920 löytöpaikka sijaitsee Lammun kylässä, Leppilammen talon länsipuolella olevalla pellolla ja kvartsien KM 33504 löytöpaikka on talon eteläpuolella olevassa perunapellossa, hiekkaisella muinaisrantatörmällä.

Hirvola 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee pienen Mustalammen rannalla, Joensuusta Varkauteen johtavan tien eteläpuolella, Hirvolan talon ja lammen välisellä pienellä pellolla. Pelto on savea. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskos ja historiallisen ajan keramiikkaa.

Alasuo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 12344 itäkarjalainen tasataltta, löydetty pellosta.

Pahakala (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 12232 siimanpaino, löydetty Pahakala-järven rannalta.

Perttisaari (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 10538:1 tasataltta ja KM 10538:2 rautainen väkäsellinen nuolenkärki, löydetty Perttisaaresta.

Vaivionsalmi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 10254 itäkarjalainen tasataltta, löydetty Vaivionsalmen tienoilta.

Saunalahti (426040013) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 9566 kaksoistaltta, löytöpaikka on entinen pelto Saunalahden koillisrannalla.

Paljakanmäki (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Etelä-Karjalan Museo 24, kourutaltta, löydetty suosta.

Pohjattoman Lappala (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 16921 itäkarjalainen tasataltta, löydetty pellosta.

Ollila (426040023) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 6974: 1-2 oikokirves ja tasataltta

Koskenkorva (426040024) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 11358 pikkutaltta, löydetty Koskenkorvan talon maalta Särkkälänmäen laidalta.

Törppölä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 16917 käyräselkäinen kourutaltta, löytöpaikka peltoa valtatien 17 eteläpuolella, Liperin risteyksessä.

Mökinpelto (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsi-iskoksen löytöpaikka Piiloniementien varressa, tien eteläpuolelle nostetussa hiekkakasassa. Paikka sijaitsee noin 300 metriä koilliseen Mökinpellon talosta. Paikka on mahdollinen kivikautiseksi asuinpaikaksi.

Kallio (426040027) (Löytöpaikat)
Historiallinen; KM 19746: 1-2 kivikautinen reikäkivi, löytöpaikka peltoa ja värttinänpyörä, löytynyt hiekkakuopasta.

Keretinkannas (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kivitaltan löytöpaikka Viinijärven Keretinlahden ja Pohjalammen välisellä kannaksella.

Mäkelä (426040029) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21560 pohjalainen kaksoistaltta, löytöpaikka peltoa.

Jukala (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21579:1-2 itäkarjalainen tasataltta, hioinkivi. Löytöpaikka tasaista peltoa.

Niittylä (426040031) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 22036 soikea reikäkivi, KM 33507 kvartsi-iskos. Löytöpaikka sijaitsee lähellä Joensuun ja Varkauden välistä maantietä, Korpivaaraan ja edelleen Sarvikumpuun johtavan tien varrella, Kaatamon risteyksen länsipuolella. Reikäkivi on löytynyt taloa rakennettaessa vanhalle pellolle, kvartsi-iskos on inventointilöytö viereiseltä pellolta.

Roukalahti tila 16 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KuM 2541 tasataltta, löydetty jostain Roukalahden tilalta n:o 16.

Hyvärisen pelto 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KuM 2543 tuura, löydetty Ahonkylän Hyvärisen talon pellosta.

Hyvärisen pelto 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KuM 2551 eteläkarjalainen tasataltta, löydetty Hyvärisen pellosta (Ahonkylä 61).

Kuusniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 13382 eteläkarjalainen tasataltta, löydetty pellolta Kuusniemen talon pohjoispuolelta.

Koivukumpu (Löytöpaikat)
Varhaismetallikautinen; KM 22035 tasakantainen nuolenkärki, löytöpaikka peltoa.

Tuhkuri (426040043) (Löytöpaikat)
Rautakautinen; KM 28864 soikea kupurasolki. Löytöpaikka sijaitsee Viinijärven itärannalla sellaisella kohdalla, jossa pitkä Huhusniemi kurottautuu Myhkyränselälle. Huhusniemen itäpäässä on Tuhkuri-niminen lampi, ja sen pohjoispuolella pieni peltoalue. Tämän pellon luoteispuolella aivan rannassa on mökki, jonka rakenteita kunnostettaessa solki löytyi.

Pölylä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 32479 kvartsi-iskos, löydetty pellolta.

Pillonsaari l. Korkeasaari (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Löytöpaikka on Pillonsaaren (nyk. Korkeasaari) luoteiskärjessä oleva rantahietikko. KuM 2766 G-tyypin keihäänkärki.

Ylimmäinen Sulkama 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 33508 suppiloreikäinen, koristeltu pallonuija. Pallonuijan löytöpaikka sijaitsee Sulkaman talosta 260 m itään, Ylimmäisen Sulkaman rantapellolla, metsäsaarekkeen pohjoislaidalla.

Tikansaari Parikka 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kivikirves, löydetty Tikansaaren Parikan alueelta 1920-luvulla.

Juvola (426040051) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Löytöpaikka sijaitsee Juvolan Likolammen rannalla olevalla pellolla, talosta 200 m lounaaseen aivan pellon reunassa. Paikalta on löytynyt pala ns. karjalaista keramiikkaa.

Kyläsärkkä 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Kylänsärkän alueella, tunnetusta Kyläsärkän kivikautisesta asuinpaikasta 200 m kaakkoon, pellolla. Paikalta on löydetty kvartsia.

Ylimmäinen Sulkama 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Ylimmäisen Sulkaman länsirannalla, Sulkaman talon ympäristössä oleva pelto, jolta on löytynyt muutamia kvartseja ja hioinliippa.

Lepistö (426040054) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Liperin Kylänsärkässä, Liperin ja Rääkkylän välisen maantien pohjoispuolella, Lepistön talosta 180 m pohjoiskoilliseen hiekkapellolla, vanhalla rantatörmällä, Homanniemeen johtavan tien varrella. Paikalta on löytynyt rautakuonaa.

Neitsytniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Ristinkylässä, Rikin- ja Ristinlammen välisen Heinoniemenjoen pohjoisrannalla, Neitsytniemi-nimisen metsäsaarekkeen länsipuolella, pellolla. Löytönä yksi kvartsi-iskos.

Myllypuro (426040056) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Kaatamon kylässä, Korpijärvestä Ristinlampeen laskevan Myllypuron pohjoisrannalla olevan talon takana olevalla pellolla, joka viettää Ristinlampeen. Paikalta löytyi pala asbestia.

Tikansaari Parikka 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee eteläisemmällä Tikansaarella, saaren keskellä olevan pienen suoputuran länsirannalla, mäntyä kasvavalla kannaksella. Paikalla on halkaisijaltaan 5-metrinen, mahdollinen asumuspainanne, johon tehdystä koekuopasta löytyi epämääräistä kvartsia.

Pesälahti (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Siikasaaressa, Liperin kirkonkylän eteläpuolella, Ristiniemeen johtavan tien varrella Pesälahden talosta 100 m etelään. Löydöt olivat savi/hiesupellolla, muinaisen rantatörmän päällä. Löydöt kvartsi-iskoksia (KM 33516).

Kankaala (426040059) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka on Viinijärvellä, Jokirannantien mutkassa, tien eteläpuolella, Kankaalan talosta 40 metriä kaakkoon, kasvimaalla. Paikalta löytyi kvartsi-iskoksia, KM 33517. Taipaleenjoen varrella olevasta taimitarhasta on 1970- tai 1980-luvulla löytynyt kaarevaselkäinen kourutaltta.

Louhiaho 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsi-iskos (KM 33518) löytyi hietaiselta peltoterassilta lähes metsän reunasta, Louhiahon talosta 260 metriä pohjoiskoilliseen. Pelto laskee etelään.

Sepänsärkkä 2 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Löytöpaikka sijaitsee Kaatamon kylässä, hiekkaisen pellon kulmassa, Sepänsärkän talosta noin 120 m itään. Paikalta löytyi (palaneita?) luita, lasia ja historiallisen ajan keramiikkaa.

Saarela (426040062) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 33520 kaksoistaltta, löydetty Taipaleenjoen rantapellosta.

Nostamo (Löytöpaikat)
Historiallinen; Ahti Turusen kertoman mukaan Vihtori Piiroinen löysi vuosia sitten kupariplootuja pellosta Taipaleenjoen varrelta, Nostamon talosta n. 400 m itäkoilliseen, pellolla olevan ladon ja metsänreunan väliltä.

Orko (Löytöpaikat)
Historiallinen; Orkon talon pihalle tuodusta sorakuormasta on löydetty falsifikaatti (KM 18450).

Koivurinne (541040001) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Esine (KM ) on löytynyt ojaa kaivettaessa 1960-luvun alussa. Kansallismuseon kokoelmiin esine on toimitettu vuonna 20001.

Räiskynkorpi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 9816 kourutaltta.
Löytöpaikka sijaitsee n. 2,5 km Polvijärven kirkolta pohjoiskoilliseen Polvijärvi-Juuka - maantien länsipuolella, noin 200 m etelään Ruvaslahden tienhaarasta, tien 504 länsipuolella olevan hiekkakuopan pohjoispäässä.

Jokiranta (607040002) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 10591 reikäkivi, löytynyt Polvijärven laskun yhteydessä vesijättömaalta.
Irtolöytöpaikka sijaitsee Polvijärven kirkosta noin 2 km lounaaseen, Polvijärven eteläpään ja Viinijärveen laskevan Viinijoen yhtymäkohdassa, noin 150 m Jokirannan talosta koilliseen. Paikalla virtaa edelleen kapea Viinijoen alku Polvijärvestä Viinijärveen. Maaperä on hyvin kivistä, ilmeisesti jokea on myös ruopattu.

Mursunsuo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 13435 kourutaltta, löytynyt hiekanotossa.
Paikka sijaitsee Polvijärvi-Joensuu -välisen maantien 502 itäpuolella, tien reunassa. Löytöpaikasta noin 200 m koilliseen sijaitsee Saarijärven kivikautinen asuinpaikka.

Juttusuo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 16635 kourutaltta. Löydetty Kupinpuron viemäriojan perkauksesta savimaasta vuonna 1963.

Jokivarsisuo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 17641 poikkikirves, löydetty pellolta läheltä Ketolan ja Ahopellon asuinpaikkoja.
Paikka sijaitsee noin 100 m Kanavan tien länsipuolella, Kiskojoen itäpuolella, Jokivarsisuon pohjoispuolella, aivan pellon ja sekametsää kasvavan metsämaan rajalla. Kohteessa on ollut kivikaudella luode-kaakko -suuntainen niemi, jonka länsiosaan irtolöytöpaikka sijoittuu.

Ranta-aita (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 18834 itäkarjalainen taltta. Löytöpaikka peltoa Viinijärven rannan läheisyydessä.

Mäntyahon pelto (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 20223 soikea vuolukiviesine. Löydetty Mäntyahon talon perunapellosta, lähellä Heikkilän ja Mäntyahon asuinpaikat.
Paikka sijaitsee Martonvaara-Polvijärvi -välisen tien 504 ja Kanava-Hirvikangas -välisen tien risteyksestä noin 500 m länteen, Jokivarsisuon lounaanpuoleisella pellolla, Nisän kanavan pohjoispuolella.

Nisäpuro 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 20224 tasataltta.
Irtolöytöpaikka sijaitsee Martonvaara-Polvijärvi maantien 504 ja Kanava-Hirvikangas tien risteyksestä noin 80 m lounaaseen, Nisän kanavan itäpuolella.

Nisäpuro 3 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 20958 kivikirves. Esineen löytöpaikka on ollut Polvijärven Kanavan tila Nisäpuro no 127, nykyään tilanumero on 151:0.

Välimaa (607040012) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 23094 tasataltta. Löytöpaikka on Sotkuman kylää, aiemmin Välimaan tila 51:21. Nykyään jaettu tiloihin Päivärinta 51:32 ja Huutokoski 51:20. Esineen löytöpaikka on entistä järven pohjaa.

Nisäjärvi (Löytöpaikat)
Rautakautinen; KM 25212 soikea tuluskivi. Esine löytyi entisen Nisäjärven pohjasta, järven eteläpäästä aivan rannasta vesijättöalueelta.
Paikka sijaitsee Martonvaara-Polvijärvi -välisestä tiestä noin 350 m länteen, Kanavan kylän pohjoispuolella, entisen Nisäjärven eteläosassa, noin 220 m Reunamaan talosta pohjoiseen, Nisän kanavan länsipuolella.

Mäntyniemi (607040014) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21079 ristinmuotoinen reikäkirves. Löytynyt Sotkuman Mäntyniemen tilalta kaurapellon kynnössä, nykyään tila on Kallio 22:3. Alue on Höytiäisen vanhaa pohjaa.

Lahdenpohja (607040015) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 16926 kivikirves, löytöpaikka on vanhaa Höytiäisen pohjaa.
Kivikirveen löytöpaikka sijaitsee Polvijärven Sepänmäeltä Vasaralahteen kulkevan tien länsipuolella, Hopealan ja Kalliolan taloista noin 300 m itään olevalla pellolla. Sarvaan karttaan merkitsemän pisteen (kts. verif. Inventointikertomus, Pekka Sarvas 1965, Polvijärven kiinteät muinaisjäännökset) sekä maininnan, että kirves on löytynyt hiekkapellolta, perusteella kirveen löytökoordinaatit on muutettu lähimmän pellon kulmaan. Täysin varmaa löytöpaikkaa ei Sarvaan suurimittakaavaisen kartan perusteella voida saadakaan selville. I

Pyöräkangas (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Lahtolahden kansakoulu: reikäkivi.
Löytöpaikka sijaitsee Martonvaara-Polvijärvi -välisen maantien 504 ja Lahtolahti-Pyöräkangas välisen tien risteyksestä noin 2,3 km luoteeseen, Pyöräkankaalle menevän tien ja Kiskonjoen välisellä peltoalueella. Löytöpaikka ei sijaitse Pyöräkankaalla, vaan parempi kohdenimi olisi Takarimpi (tilan nimi).

Pitkäniemi (707040001) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Pitkäniemi on kuivatun Oravilahden perukkaan, ent. Koiralampeen (nyk. Koirasuo) lännestä pistävä niemi, jonka tyven katkaisevat kuivatuskanava ja sen penger, jonka päällä kulkee jokseenkin ajokelpoinen tie. Lähes koko niemi on nyt sorakuoppana. Maaperä on soraa ja hiekkakuoppa on pensoittunut. Tarkastusajankohtana (vuonna 1985) alueella ei ole ollut mitään kiinteään muinaisjäännökseen viittaavaa. Paikalla ilmeisesti ollut historiallisen ajan hautausmaa on myös kokonaan tuhoutunut.

Päivilä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kivitaltta (KM ) on löytynyt Piimäjoen itäpuolelta Päivilän tilan

Lampion mökki (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Saviastianpalan (KM 30636) löytöpaikka sijaitsee Lampion mökin rannassa. Esineen on löytänyt Aino Lampio-Väänänen kesällä 1997 kiviä keräessään rantavedestä, noin 2 m päästä vesirajasta. On mahdollista, että löytö on joutunut paikalle Kinnusen hiekkakuopasta tuodun hiekan joukossa. Hiekkakuoppa sijainnee Kostamon tien varressa, Erkkalan talon läheisyydessä.

Pielniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 10555 reiällinen kivilaaka, löydetty suoperäisestä maasta Pielniemessä, läheltä Pielisen Rukaveden rantaa, siihen laskevasta Levälammenpurosta noin 100 metrin päässä.

Kankaala (1000000826) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 14858 kourutaltta löytynyt Pielisen vesijätöltä matalan veden aikana noin 800 metriä Kankaalan talosta itään. Samalla vesijätöllä on havaittu myös mahdollisia lieden jäännöksiä.

Ruutikellarinmäki (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kahden kiviesineen löytöpaikka, joka nykyisin on täysin Uimaharjun sahan rakennelmien tuhoama.

Terveystalo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 18554 reikäkivi, löydetty Terveystalon rannasta. Huom. mahdollisesti sama paikka kuin Eno Laivaranta -asuinpaikka.

Kuitinniemi (1000000829) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 20419 kehdonjalaksen muotoinen kirves, löytynyt perunapellosta Kuitinniemen talon eteläpuolella. Alakohteeksi merkitty lokakuussa 2022 tehty löytö.

Laiska (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21080 kehdonjalaksen muotoisen kirveen teräkatkelma, löytynyt Laiskan talon vierestä, puutarhamaasta.

Iivananvaaranlahti (Löytöpaikat)
Historiallinen; KM 28424 puulapio (?), joka on löytynyt Kontiojärven lahden rantamudasta.

Kaunisniemi (1000000832) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kaunisniemi sijaitsee Pielisjoen Hiirenveden länsirannalla Enon ja Uimaharjun välillä, Pajarinniemestä noin kilometri etelään. Itse Kaunisniemi tarkoittaa niemekkeen pohjoisosan kaunista matalaa mäntyä kasvavaa hiekkatasannetta, jolla on pieni vajamökki. Niemen eteläosa on soisempaa, mutta kuitenkin hiekkaperäistä ja myös siellä kasvaa mäntyä. Rantahiekalta löytyi selkeä kvarts-iskos koordinaattien osoittamalta kohdalta lähellä suolta tulevan ojituspuron suuta.

Rahkeenvirta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rahkeenvirran kvartsilöytöpaikka sijaitsee Pielisjoen pohjoisrannalla, Rahkeenvirran kohdalla, Niemelän talosta 450 metriä länteen. Kvartsi-iskos löytyi venepaikan kuluneesta rantatörmästä.

Hiirenniemi 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsi-iskos on löytynyt Hiirenniemen talosta 180 metriä etelään, rakenteilla olevan hirsihuvilan kaakkoispuolelta, laguunimaiselta hiekkarannalta, jota suojaa etelästä matala Sahaniemen hiekkasärkkä.

Hiirenniemi 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Hiirenniemi sijaitsee Pielisjoen itärannalla, Hiirenveden pohjoispuolella. Yksittäinen kvartsi-iskos löytyi hienohiekkaiselta avoimelta rannalta, jossa taustalla on suomaista metsää Karjalanlahden pohjoisrannalla, Hiirenniemen talosta 370 metriä itään, korkean hiekkatörmän itäpuolelta.

Paukkajanvaara (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Paukkajanvaara sijaitsee Pielisjoen itärannalla Hiirenniemessä. Kvartsit löytyivät hyvin kiviseksi huuhtoutuneelta rannalta Paukkajanvaaran luoteispuolelta, pienen niemekkeen etelärannalta kohdassa, jossa sähkölinja tulee joen länsirannalta Hiirenniemen puolelle. Löytöpaikalla on yksi linjan pylväistä. Rannan karuudesta huolimatta on hyvin mahdollista, että paikalla on sijainnut kivikautinen asuinpaikka, joka nyt on lähes täysin huuhtoutunut.

Venäihenniemi 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Venäihenniemi sijaitsee Pielisjoen Jäsyksen länsiosassa. Niemi on osa pitkää harjuketjua, joka kulkee kaakosta luoteeseen mm. Jäsyksen halki. Kvartsilöytöpaikka on niemen kärjen länsirannalla vierinkivirannalla, jossa ei ole hienompaa maa-ainesta ensinkään. Kvartsi löytyi rantavedestä.

Marpanpuro (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Marpanpuro on Marpanlammesta Pielisjoen Joukiiseen laskeva puro Joukiisen etelärannalla. Kvartsi-iskoksia löytyi kahdesta kohdasta Joukiisen rannalta Marpanpuron suun molemmin puolin rantalouhikosta.

Taavinaho 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsilöytöpaikka sijaitsee Pielisjoen Rahkeenveden itärannalla, aivan Uimaharjun kupeessa, Pielisjokeen laskevan Alajoen suussa olevasta Taavinahon talosta 500 metriä eteläkaakkoon, hiekkarannalla. Paikalta löytyi muutama kvartsi-iskos noin kymmenen metrin etäisyydellä toisistaan.

Kokkosenvaara (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kokkosenvaara sijaitsee Pielisjoen Hiirenveden länsirannalla, pari kilometriä Häihänkoskelta pohjoiseen. Kvartsi-iskoksia on löydetty pieneltä hiekkarannalta rakenteilla olevan kesämökin eteläpuolella olevan pienen puron suulta Kokkosenvaaran koillislaidalta.

Paskapuro (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pielisjoen Hiirenveden länsirannalle laskevan Paskapuron suun pohjoispuolella olevan niemen itärannalla. Löytöpaikka on Häihänkoskesta noin kilometrin pohjoiseen. Löytöpaikan maasto on louhikkoista hiekkarantaa.

Murtoniemi (1000000842) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pielisjoen Niskaveden pohjoisrannalla olevan Murtoniemen kaakkoisrannalla, lähes vastapäätä Enon kirkonkylän satamaa. Paikalta on löytynyt kvartseja kahluusyvyydeltä rantavedestä osittain kivikkoiselta hiekkarannalta pienestä lahdenpoukamasta parista kohdasta niemellä olevan mökin itäpuolella.

Niloksenlahti (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pielisjoen länsirannalla pari kilometriä Kaltimonkosken voimalaitoksen yläpuolella olevan Niloksenlahden pohjoispuolella. Kvartsi on löydetty rantavedestä.

Syväsalmi (1000000844) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Jäsykseltä Pielisjokeen tulevan Syväsalmen pohjoisrannalla, Saralahden talosta 260 metriä etelään. Iso kvartsimöhkäle on löytynyt hiekkasärkän rantavedestä, lähes särkän itäpäästä.

Likolampi (1000000845) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Herajoelta Kolille johtavalta tieltä Luaan erkanevan tien varressa olevan Likolammen kaakkoisrannalla, lammen rannasta noin 70 metriä ja tiestä muutaman metrin päässä.

Halkoniemen mökki (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Halkoniemi sijaitsee Pielisen länsirannalla, Herajoen suun pohjoisrannalla vastapäätä Rykiniemeä. Kvartsi löytyi aivan Halkoniemessä olevan kesämökin etupihalta lähes kynnykseltä.

Hiekkaniemi (1000000847) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla olevan Hirviniemen itäkärjessä olevan Hiekkaniemen länsipuolella, rannasta noin 100 metrin päässä. Paikalta on löytynyt kvartseja hiekkatien pinnalta pieneltä alueelta.

Muljakkala (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pielisen länsirannalla, Ahveniselta Herajoelle johtavan tien varressa, Muljakkalan talosta noin 200 metriä länsiluoteeseen. Hieman epämääräisiä kvartseja löytyi tien hiekkaisesta leikkauksesta tien itäpuolelta parikymmentä metriä toisistaan.

Rukavaaran pohjoispää 3 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pielisen Rukaveden länsirannalla, Ahvenisella, aivan Uimaharjun-Ahvenisen maantien pohjoispuolella tien vieressä, Lieksan risteyksestä 330 metriä kaakkoon. Paikka on kaakko-luode -suuntaisen harjanteen lounaissivulla, harjun kainalossa olevalla muinaisrantatasanteella, suon etelälaidalla. Kvartsi on löytynyt laikutusalueelta.

Kesälampi 4 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pielisen Kesälammen ja Valkealammen välisellä särkällä. Paikalta löytyi kvartsi-iskos särkän laella kulksevalta polulta. Löytökohdalla särkkä on vain noin 10 metriä leveä. Maasto on mäntykangasta ja maaperä soraista hiekkaa.

Laukanlampi 2 (1000000852) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pielisen Rukaveden etelärannalla Pienen Honkalahden ja Laukanlammen välisellä kankaalla, löytöpaikka on lähinnä Laukanlammen muinaista rantaa. Löytöpaikka on Laukanlammen pohjoisrannalla mökkiteiden risteyksessä, josta kvartsi löytyi teiden eteläpuolella olevan hiekkakuopan reunalle nostetusta maasta.

Luotsiniemi 4 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pielisen Rukaveden länsirannalla olevan Luotsiniemen eteläisimmän saarennon länsirannalla, Lossilahden rannalla. Paikalta on löytynyt yksi kvartsi-iskos lahteen sortuvasta rantatörmästä.

Eteläpää (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee lasketun Herajärven eteläisimmässä kolkassa, Kontiolahden rajalla. Löytöpaikka on laaksonpohjan tasainen tasanko, josta löytyi pari kvartsia tienleikkauksesta hienosta hiekasta.

Puhakkala (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Ahvenisella, Ahveniselta Romppalaan johtavan tien pohjoispuolella olevalla pellolla, Puhakkalan talosta 130 metriä etelään. Paikalta löytyi hiekkaisesta pellosta loivan törmän päältä yksi kvartsi-iskos.

Kuusjärvi (1000001130) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 1917: 14 piinuolenkärki, löydetty Kuusjärven rannalta.

Lotokanhovi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 9805 itäkarjalainen tasataltta, löydetty jokea ruopattaessa, KM 11043 poikkikirves löydetty pellosta, KM 15267 itäkarjalainen tasataltta, löydetty jokea perattaessa. Lisäksi yksi kvartsi-iskos löydetty tienleikkauksesta.

Turpeisensaari (Löytöpaikat)
Historiallinen; KM 15039 hioin, löydetty pellosta Turpeisensaaren talosta 200 metriä lounaaseen.

Kalliola (1000001133) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 17026 reikäkivi, löydetty Iiksenjokeen laskevalta rinnepellolta.

Mäntylä (1000001138) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 23473 oikokirves, löytynyt Mäntylän tilan kasvimaasta.

Hernesuo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 23583 reen jalas, löytynyt Vaahteran tilalta suo/mudasta.

Nurmikumpu (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 25191 piinuolenkärki, löydetty Nurmikummun talon pihamaalta. Nurmikumpu sijaitsee Niemennokan länsipäässä.

Haapaniemi (1000001143) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Joensuun tyttölyseon kokoelmat (Joensuu), rombimainen reikäkivi, löytynyt Eskolan tilan rannasta.

Lotokka (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Esine ei tallessa, reikäkivi. Löydetty Lotokan talosta kilometri itäkaakkoon.

Honkavaara (1000001145) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Ei tallessa, kivikirves. Löydetty maakummun laidasta mutahaudasta.

Koivuranta (1000001147) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Ei tallessa, ukontaltta, lyijypännän mallinen. Löydetty Pekka Leppäsen talon luota.

Murtojärvi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Murtojärvi on pyöreä harjujärvi Kiihtelysvaaran ja Pyhäselän rajalla - eteläosa järvestä kuuluu Pyhäselkään. Kvartsia löytyi järven kaakkoisrannalta järven rantaa seurailevan tien penkasta parista kohdasta, toinen rannan, toinen sisämaan puoleisesta penkasta.

Riihiniemi (1000001149) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Riihiniemestä löytynyt esine, joka ei ole tallessa. Mahdollisesti esine on löytynyt jostain Kokkolan talon ympäristöstä. Paikalla on viljelysraunioita.

Suonranta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Iiksensuon ja Suonrannan / Satulavaaran suuntaan johtavan tien välisellä peltoalueella, Paavolan talosta 500 metriä eteläkaakkoon. Hiekkapellolta on löytynyt muutama kvartsi-iskos.

Mattila 3 (1000001151) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pyhäselkään laskevan Haapajoen laaksossa, muinaisen Saimaan lahden itärannalla, pellolla Mattilan talosta 250 metriä etelään.

Ponkila (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Iiksen laaksossa, joka on muinais-Saimaan lahti. Iskos löytyi Hammaslahden-Suonrannan tien varrella olevan metsäaukon kohdalta tienleikkauksesta, Ponkila-nimellä kartalla merkityn peltoaukean pohjoispuolelta, tien pohjoislaidalta, pellolle johtavan tien päässä olevilta ladoilta 200 metriä koilliseen.

Sierasuo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka on hyvin korkean ja jyrkän törmän päällä oleva istutuskuusikko Lotokanjoen pohjoispuolella olevan Sierasuon talon pohjoispuolella, talosta 220 metriä pohjoiseen. Paikalta on löytynyt kaksoistaltta ja kehdonjalaksen muotoisen kirveen katkelma.

Päivärinne (1000002140) (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Kohtiolahden Paiholan tilalta Päiväranta RN:o 10:81 alueelta on Timo Sirén toimittanut Kansallismuseon kokoelmiin kaksi puusuksen katkelmaa (KM 28 422:1-2). Esineet olivat Pielisjoen rannalla rantamudassa osittain näkyvissä.

Joensuunniemi Valkama (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsi-iskosten (KM 32792) löytöpaikka sijaitsee Viekijoen suun eteläpuolella olevan Joensuunniemen kärjen länsirannalla, venevalkaman kohdalla, valkamaan meneväln tien eteläpuolella, rannasta noin 100 m itään. Alue on karua mäntykangasta ja hakkuuaukeaa. Alueella on vanhoja hiekkakuoppia. Paikalla on pieni kumpare Pielisen rantatörmän äärellä. Paikalle tehdystä koekuopasta on löytynyt yksi kvartsi-iskos, avoimesta maalaikusta toinen kvartsi-iskos. On mahdollista, että paikalla on asuinpaikka.

Syvälahti-Salvolahti (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsi-iskosten (KM 32794) löytöpaikka sijaitsee Syvälahden pohjoispuolella, rannasta 0,3 km pohjoiseen, Korpelan talosta 150 m koilliseen, peltoaukean itäpuolella olevan hiekkaisen mäen länsireunassa. Paikalla on muinainen rantaterassi, jonka päällä kulkee tieura. Löydöt on poimittu tien pinnasta. Paikka olisi otollinen kivikautista asuinpaikkaa ajatellen. Koekuoppia ei paikalle ole tehty. Noin 100 m koilliseen on kourutaltan löytöpaikka, Savelan Eskon niittypalsta (kohde 1000002577).

Vornan suosaari (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsin (KM 32795) löytöpaikka sijaitsee Kelvänjärven eteläpäässä, Vornan sillasta 350 m luoteeseen olevan suosaarekkeen pohjoispäässä, muutama kymmenen metriä rannasta. Saarekkeen pohjoispää on tasainen ja maaperältään hiekkainen, noin 1,5 m järven pintaa korkeammalla. Paikka olisi otollinen kivikautista asuinpaikkaa ajatellen, mutta vain yhdetä paikalle tehdystä koekuopasta löytyi kvartsi-iskos tai -ydin. Saarekkeessa oli jälkiä hiekanotosta. Paikalla saattaa olla esihistoriallinen asuin- tai leiripaikka.

Savelan Eskon niittypalsta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltan löytöpaikka sijaitsee Syvälahden pohjoispuolella, rannasta 0,4 km pohjoiseen, Korpelan talosta 250 m koilliseen, tieuran itäpuolella. Löytöpaikan kohdalla on kosteahko, metsittynyt pelto. Esine lienee aikoinaan hukattu veteen. Löytöpaikan on näyttänyt kourutaltan löytäjä Simo Tukiainen, jonka hallussa esine on. Noin 100 m lounaaseen on kvartsilöytöpaikka, Syvälahti-Salvolahti (kohde 1000002575).

Pelto-Rantala (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasaltaltan löytöpaikka (PiKsm 6521) sijaitsee Varpasenlahden pohjoisrannassa, Varpasenlahteen loivasti laskevassa rinnepellossa. Esineen on löytänyt A. Turunen peltotöiden yhteydessä vuonna 1962.

Multiniemi (1000002579) (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Pyöreän pronssisen kupurasoljen (KM 7218) löytöpaikka sijaitsee Kelvänjärven itärannalla, Multiniemen talon pellossa, joka viettää etelään ja lounaaseen. Esineen on löytänyt H. Kinnunen peltotöiden yhteydessä.

Takala (1000002580) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltan (KM 21162) löytöpaikka sijaitsee Siikasuon alueella, Takalan tilan (RNo 62:6) savipohjaisessa pellossa. Esineen on löytänyt P. Lampen peltotöiden yhteydessä.

Kotikoivula (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Reikäkiven puolikkaan (KM 21832) löytöpaikka sijaitsee Märäjälahteen menevän tien länsipuolella, tontista RNo 2:49 noin 300 m pohjoiseen, perunapellossa. Esineen on löytänyt L. Koukkunen perunannoston yhteydessä.

Herrala (1000002582) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Oikotaltan (PiKsm 6583) löytöpaikka sijaitsee Varpasenlahden pohjoisrannalla, pellossa.

Mäntyaho (1000002583) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kivikirveiden (KM 21928, KM 29475) löytöpaikka sijaitsee Siikajoen pohjoispuolella, tilan RNo 43:14 sikalasta noin 15 m länteen, hiekkaisella pellolla. Ensiksi mainitun esineen on löytänyt O. Saarelainen peltotöiden yhteydessä, jälkimmäinen on löytynyt maantieltä pihalle ajetusta maapenkasta.

Sammallahti (1000002584) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Reikäkivien (KM 23186, PiKsm 7685) löytöpaikka sijaitsee Sammallahden eteläpuolella olevalla pellolla, joka on alava ja savinen. Ensiksi mainittu on löytynyt vesijättömaalta, rakennuksesta 100 m länteen. Esineet on löytänyt Alvi Mitrunen peltotöiden yhteydessä.

Huhtamäki (1000002585) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltan (PiKsm 6520) löytöpaikka sijaitsee Kelvänjärven länsirannalla. Esine on löytynyt rannasta, matalasta ja saviperäisestä maata ojaa kaivettaessa.

Kansakoulu (1000002586) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltan (VKk 0 = Viensuun kansakoulu?) löytöpaikka sijaitsee Halinjoen länsirannalla olevan peltotien kohdalla. Paikalla on saviperäinen peltorinne, joka laskee jyrkästi Halinjokeen. Esineen on löytänyt M. Huopio.

Määttälä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tastaltan (PiKsm 515) löytöpaikka sijaitsee Halinjoen itärannalla, Pajujärven ja Virsuöahden välissä, loivasti Halinjokeen laskevalla pellolla. Esneen on löytänyt M. Määttälä perunakuoppaa kaivaessaan.

Kärkkäälä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltan (VKk 0) löytöpaikka sijaitsee Kuivasalmen koillispuolella, alavalla ja maaperältään savisella pellolla. Esine on löytynyt vuonna 1945.

Rantala (1000002589) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kiviesineiden (NuM 13, NuM 14) löytöpaikka sijaitsee Viensuunjoen pohjoispuolella, Rantalan taloon vievän tien varrella, metsän reunassa, rinteessä olevan hiekkakuopan kohdalla. Esineet ovat löytyneet hiekanoton yhteydessä.

Junnula (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Poikkikirveen (PiKsm 0) löytöpaikka sijaitsee Viensuunjoen etelärannalla. Maisema on paikalla alavaa ja maaperä savista. Esineen on löytänyt P. Oinonen ojaa kaivaessaan.

Aatamila (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Liuskeveitsen (PiKsm 0) löytöpaikka sijaitsee Pielisen Vihtaselkään pistävässä Kalkinniemessä. Alueella olevat pellot ovat alavia ja saviperäisiä. Esineen on löytänyt R. Oinonen peltotöiden yhteydessä.

Palomännikkö (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltan teelmä (PiKsm 6663) löytöpaikka sijaitsee Palomännikön talon eteläpuolella olevalla pellolla, korkean vaaran rinteellä. Esine on löytynyt vuonna 1965 peltotöiden yhteydessä.

Ikolanniemi-Mörkölahti (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltan ja tasataltan (3133) löytöpaikka sijaitsee Sarkkilan luoteisosassa olevassa Ikolanniemessä, Ikolan torpan Mörkölahden vetisessä pellossa. Löytöpaikka on tarkemmin paikantamatta. Esineet ovat löytyneet vuonna 1895 peltotöiden yhteydessä.

Hilola (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kiviesineen (KM 12299) löytöpaikka sijaitsee Pielisen Kantelelahden lounaisrannalla, hiekkaperäisellä rantatörmällä. Esineen on löytänyt L. Toivonen vuonna 1948.

Viililä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltan (PiKsm 933) löytöpaikka sijaitsee Kylänlahden tien länsipuolella. Sädekiviliuskeesta tehty esine on löytynyt suosta vuonna 1948.

Ylä-Karppala (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kaksoistaltan (KM 3352:1) löytöpaikka sijaitsee Kylänlahden tien itäpuolella olevalla savipohjaisella rinneniityllä. Esineen on löytänyt E. Honkanen peltotöiden yhteydessä.

Päivärinne (1000002692) (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Kahden suksen puolikkaan (KM 28422) löytöpaikka sijaitsee Paiholan kylässä, Pielisjoen rannalla, noin 10 m päässä joen normaalista rantaviivasta. Sukset ovat löytyneet rantamudasta ajankohtana, jolloin Pielisjoen pinta on ollut tavanomaista alempana. Esineet olivat löytöhetkellä näkyvissä pohjamudan pinnalla. Esineet on löytänyt Timo Siren vuonna 1994. Kesän 2003 inventoinnissa löytöpaikkaa ei voitu tarkastaa, koska se oli veden alla.

Tervauuro (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Suksen ja kahden reiällisen puuesineen (KM 28423) löytöpaikka sijaitsee Paiholan kylässä, Pielisjoen rannalla, noin 60-70 m rantasaunasta koilliseen. Esineet olivat löytyneet lasten hiekkaleikkien yhteydessä ja Brita ja Matti Lamberg ovat toimittaneet ne vuonna 1994 Kansallismuseon kokoelmiin. Esineet olivat olleet rantavedessä, hieman hiekan alla. Kesän 2003 inventoinnissa löytöpaikkaa ei voitu tarkastaa, koska se oli veden alla.

Varparanta kunnalliskoti (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Reikäkiven löytöpaikka sijaitsee Varparannan vanhainkodin lähellä. Tarkka löytöpaikka ei ole tiedossa. Esineen on löytänyt Juho Eronen perunakuoppaa kaivaessaan noin 1 m syvyydestä. Löytökohdan kerrotaan olleen kovaa ja kivikkoista metsää. Perunakuoppa lienee sijainnut paikalla olleen ladon kohdilla, mutta nykyään latoa ei enää ole. Kohdetta ei pystytty paikallistamaan 2003 eikä myöskään inventoinnissa 2012.

Ritosärkkä (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Rautakirveen (KM 15501) löytöpaikka sijaitsee Paiholassa, Kaisakanrannan läheisyydessä, Välilän talon perunamaalla. Löytöpaikka on soista aluetta. Paikalla on kaislikkoa ja entistä mutalampea. Esineen on löytäneet Armas ja Sirkka Kärnä vuonna 1961 perunannoston yhteydessä. Löytökohdan sanotaan olleen noin 40 cm syvyydessä, koskemattomassa maassa. Esineen ympärillä oli havaittu ruosteenruskeaa maata ja ruostemöykkyjä noin 15 cm paksuisena kerroksena.

Martikkala (1000002700) (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Vuolukiviesineen tai sellaisen katkelman (KM 17265) löytöpaikka sijaitsee Kunnasniemessä, Martikkalan talon maalla, Höytiäisen "katastrofia" (v. 1859) edeltäneeltä rannalta noin 0,5 km päässä. Esineen on löytänyt Teuvo Martikainen vuonna 1967 vanhan tulisijan paikalta, uutta rakennusta tehtäessä. Esine ei välttämättä ole esihistoriallinen. Paikalla ei ole havaittu mitään esihistoriaan viittaavaa.

Leppälä (1000002703) (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Kiviesineen (KM 19354) löytöpaikka sijaitsee Katajavaarassa, Leppälän talon perunapellossa, joka on mitä ilmeisimmin sijainnut talon pohjoispuolella, loivassa rinteessä. Verifikaatissa oleva tieto siitä, että pelto olisi sijainnut talosta 60 m itään, ei voine pitää paikkaansa. Talon itäpuolella kulkee Kataja-ahoon vievä tie eikä sen itäpuolella ole peltoaluetta. Esineen on löytänyt Pertti Hirvonen vuonna 1972 perunannoston yhteydessä. Paikalla ei ole havaittu mitään esihistoriaan viittaavaa.

Ylinen (1000002704) (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Kiviesineen katkelman (KM 20258) löytöpaikka sijaitsee Kontiolahden ja Kiihtelysvaaran kuntien rajalla sijaitsevan Ylinen-järven pohjoisrannalla. Ranta on hiekkainen ja matala. Esineen on löytänyt lehtori Tapio Mustonen vuonna 1978 vesirajan alapuolelta vedenpinnan ollessa tavanomaista matalammalla. Paikalla on havaittu vuoden 1979 tarkastuskäynnin yhetydessä lohkottuja kiviä, sekä palaneita että palamattomia, rantavedessä hietikolla. Paikka on tällöin ollut mm. retkeilijöiden käytössä. Vuonna 2003 merkkejä kivikautisesta asutuksesta ei voitu havaita, sen sijaan kangas oli eheä ja rikkomaton. Muutamia kesämökkejä paikalle näytti rakennetun.

Nevalainen (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltan (KM 20919) löytöpaikka sijaitsee Kulhossa, Pielisjoen vanhalla rantaterassilla, Nevalaisen omakotitontin lounaisnurkkauksessa, talosta noin 20 m lounaaseen. Löytökohdalla rinteessä kasvaa pihanurmi, jonka alapuolella on viljeltyjä peltoja. Reino Nevalainen on löytänyt esineen vesijohtolinjaa kaivettaessa. Paikalla ei ole havaittu muuta esihistoriaan viittaavaa. Samalta muinaisrantaterassilta on löytynyt useita kivi- ja varhaismetallikautisia asuinpaikkoja.

Käräjäniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rautaesineen ja kvartsi-iskoksen löytöpaikka sijaitsee Loitimojärven etelärannassa, Suhanniemessä. Alue on kuivahkoa, hiekkaista mäntykangasta ja paikalla on ilmeisesti kunnan ylläpitämä tulentekopaikka. Metsäautotieltä vie niemen läheisyyteen polku. Keskellä niemeä on matala harjanne, jossa on eri-ikäisiä kuopanteita, joiden tarkoitusperä ei ole tiedossa. Aivan vesirajasta on löytynyt pieni, ruostunut rautaesine ja polun varrelta, muutamien metrien päässä rannasta, yksi kvartsi-iskos (KM 33864:1-2). Etäisyyttä löytökohdilla on noin 50 m.

Kastelampi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kaksoistaltan (KM 9995) löytöpaikka sijaitsee Heinävaarassa, Kastelammen rannalta noin 250 m länteen, Mökkilahdessa. Taltan on löytänyt Tauno Puustinen vuonna 1934 pellon ojituksen yhteydessä noin 55 cm syvyydestä. Samassa yhteydessä paikalla havaittiin myös vahva hiilikerros noin 40 cm syvyydessä, taltan läheisyydessä. Kohde on nykyään entistä peltoa, jossa kasvaa heinää ja lehtipuita. Maaperä paikalla on ojituksesta huolimatta kosteaa multaa, jonka alla on puhdasta hiekkaa. Pellon ympäristö on kivistä ja kallioista. On mahdollista, että paikalla on kivikautinen asuinpaikka.

Tervasuo (1000002738) (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Reikäkiven (KM 21087) löytöpaikka sijaitsee Särkivaaran kylässä, rautatien ratavallin kohdalla. Paikalla on noin 1 km pitkä ja 0,2 km leveä vanha, lehtipuita kasvava hiekkakuoppa, jonka läpi kulkee rautatie. Esineen on löytänyt koululainen Olavi Pennanen vuonna 1967. Mikäli paikalla on ollut asuinpaikka, se lienee tuhoutunut hiekanotossa.

Puhoksen kanava (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Puhoksen kanavan tienoilta löydety mahdollinen rautainen keihäänkärki, joka ei ole tallessa.

Koskenniemi (1000003090) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 1917: 11 kaksoistasataltta, joka on mahdollisesti löydetty Puhossalon Koskenmäen (vrt. Koskenniemi) tienoilta.

Tasapään kansakoulu (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 9464 liuskepuikko. Löytöpaikka sijaitsee Pyhäjärven länsirannalla n. 4,5 km Syrjäsalmen eteläpuolella ja n. 200 metrin päässä järven rannasta. Löytökohta on nykyisen kansakoulurakennuksen alla (esine löytyi perustusta kaivettaessa).

Simonniemen pelto (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 5070 rombinmuotoinen reikäkirves. Löytöpaikka on Oriveden pohjoispuolella olevan Ylälammen soistuvaan rantaan viettävällä peltorinteellä, Simonniemen tilan pellolla.

Kalmanmäki (1000003094) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; PKM 909 nuijakivi. Löydetty kesällä 1922 Kiteeltä, sammaloituneesta kiviröykkiöstä, Kalmanmäestä Suorlahden kylästä. Toisen löytötiedon mukaan esine on löytynyt "Karttusen huvilan alta", joten tarkka löytöpaikka on hieman epäselvä.

Pihlajamäki (1000003095) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kiteen museo, oikokirves. Löytöpaikka on n. 30 m Pihlajamäen asuinrakennuksesta länteen olevan pellon laidassa, n. 5 m päässä reunassa kasvavasta tuomesta. Löytöpaikka on muusta maastosta selvästi erottuva viljellyn kummun laki, jossa maaperä on hiekkamultaa.

Alapelto (1000003096) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Juurikkajärven kansakoululla säilytetty kourutaltta. Löytöpaikka sijaitsee n. 12 km Kiteen kirkolta Juurikkajärvelle päin tien itäpuolella ja n. 400 m päässä tiestä. Alapelto on loivasti luoteeseen tai pohjoiseen viettävää rinnettä; ruokamulta on hiekkapitoista. Löytökohta on n. 8 m lounaaseen rajapyykistä n:o 9.

Tihilä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 25437 itäkarjalainen tasataltta. Löytöpaikka sijaitsee Kiteenjärven pohjoisrannalla, Kunonniemen Tihilän talon rantatörmällä n. 5 metriä nykyistä järvenpintaa ylempänä. Esine on löydetty salaojan kaivuussa v. 1987 törmällä olevan saunan välittömästä läheisyydestä.

Karjalanniemi (1000003099) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 28955 reikäkivi. Löytöpaikka on pienen Ahvenlammen itärannalla, Karjalanniemessä, niemen etelärannalla. Lähellä kulkee Uuteen Värtsilään johtava maantie. Esine on löytynyt puutarhamultaa kaivinkoneella siirrettäessä. Paikka, josta multaa on otettu, on talon lounaispuolella oleva notko.

Ollilanranta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 16532 kivikirves. Kirves on löydetty kesällä 1915 Pitkäjärven itärannalta venevalkamasta, jota kutsutaan Ollilanrannaksi. Löytöpaikka on matalaa soistuvaa rämemaata, mutta sen takana n. 40 metrin päässä rannasta alkaa maasto jyrkästi kohota muuttuen soraharjanteeksi. Rannan ja harjanteen välillä on lisäksi vierinkivialue. Ilmeisesti löytöpaikka on Rannan talon edustalla.

Kettula (1000003101) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 12415 ilomantsin kirves. Löytöpaikka sijaitsee Kiteen ja Kemien välisen maantien länsipuolella, Humalajoen länsirannalla, n. 200 m joen rannasta. Esine on löydetty turvetta nostettaessa.

Kestikievarin suo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 1917: 10 itäkarjalaisen tasataltan katkelma. Löytöpaikka sijaitsee Pennalan talon maalla n. 500 m päässä talosta koilliseen; se on nykyään suosta raivattuna peltona, jonka ympäristö on kivikkoista rämeikköä. Heti löytöpaikan eteläpuolella nousee maasto 400-500 m matkalla melkoisen jyrkkänä Haarajärven taloja kohti.

Marjokangas (1000003103) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 20294 kourutaltta. Esine löytyi luontoretkellä Humalajoen ja Vehkaojan yhtymäkohdasta, jossa esine pisti esiinVehkaojaan laskevasta maapenkasta n. 30 cm:n korkeudella joen pohjasta nousseessa saven sekaisessa hiedassa. Penkka on kaiveltua maata. Löytöpaikka on verifikaatin kartan mukaan joen länsirannalla, karjasillalta n. 150 m pohjoiseen.
Vehkaoja on kaivettu vanhan Humalajärven pohja-alueelle tai se on vanhan järven ranta-aluetta. Humalajärvi kuivatettiin 50-60 luvuilla ja tuolloin Humalajoki pengerrettiin kulkemaan vanhan järven pohja-alueen läpi ja Vehkaoja kaivettiin kuivatuskanavaksi

Mäkelä (1000003104) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 11016 itäkarjalainen tasataltta. Löytöpaikka sijaitsee n. 1 km Mäkelän talosta itään Haarajärvestä Humalajokeen laskevan puron pohjoispuolella n. 300 m päässä itse purosta. Esine on löytynyt n. 40 cm syvästä, savensekaisesta suomaasta.

Ravinsuo (Alusten hylyt)
Historiallinen; Ruuhi on löydetty Piimäjärven itäpään, Piimälammen, itärannalta mökin rantaa ruopattaessa. Ruuhi oli yksipuinen, tulella koverrettu ja n. 3 m pitkä. Pieni osa ruuhesta hajosi kaivurin kauhassa ja otettiin kuivalle maalle. Tämä pala on haudattu mökin pihalle.

Ruokkeenlahti 2 (Alusten hylyt)
Historiallinen; Löytöpaikka on Kesälahden taajamasta noin 8 kilometriä länteen.
Ruuhi ja katiska, eivät ole tallessa. Maasto avointa suota, jonka läheisyydessä kasvaa mäntymetsää. Muutamia kymmeniä vuosia sitten paikalle on vielä päässyt veneellä. Paikan sekä siellä olevan katiskan ja ruuhen on löytänyt Martti Kupiainen n. 30 v. sitten. Sekä katiska että ruuhi ovat löytyneet mutaa ajettaessa savipohjan päältä.

Seiväslampi (Alusten hylyt)
Historiallinen; Löytöpaikka Seiväslampi sijaitsee harjualueella lähellä Kiteen rajaa, Suuri-Nivunki -järven länsipuolella. Ruuhen löytöpaikka on lammen itäpäässä.
Yksipuinen ruuhi, joka on sijoitettu Kesälahden kotiseutumuseoon.

Lakovaara (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 13050 reikäkivi. Löytänyt v. 1952 maanviljelijä Veikko Päivinen Kesälahden pitäjän Lakovaaran kylän omistamansa tilan vanhan päärakennuksen paikkaa kaivettaessa uunin perustuksesta.

Taipaleenhaka (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21532 oikokirves. Esine on löytynyt Kesälahden hautausmaan eteläpuolella olevalta hiekkaiselta pellolta, jossa kasvaa nykyään mansikkaa.

Soikkelin palsta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kesälahti-seura: poikkikirves. Esineen on löytänyt Aulis Soikkeli kesäkuussa 1958 Kesälahden pitäjän Savilahden kylästä ent. Taivaisen-Paajasen palstalta ojankaivuussa, miehen polven syvyydeltä savimaasta. Löytöpaikka on 1,5 km päässä Kesälahden kirkolta.

Piikkeenniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 22245: 305 (Sortm 305) kiviesineen teelmä. Löydetty Kesälahden Piikkeenniemestä, lasketun Pyhäjärven lietteeltä kannon (haon) päästä. Sortavalan museosta evakuoitu esine.

Savilahti (1000003431) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 1917: 1-3 kehdonjalaksen muotoisen kirveen katkelma, käyräselkäinen kourutaltta, itäkarjalainen tasataltta. Esineet on löydetty kirkonkylästä Savilahden rannasta. KM 30606:1 hioimen katkelma löydetty samoilta tienoilta.

Vahanniemi (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; KM 30707: 1-3 historiallisen ajan löytöjä. Kohde sijaitsee Kesälahden kylässä sijaitsevan Vahanmäen tilan pellolla. Löydön (mahdollinen paino tai hioin) on poiminut tilan isäntä Pekka Leminen talon länsipuoleiselta pellolta tarkemmin määrittelemättömästä paikasta. Pelto sijaitsee pohjois-eteläsuuntaisen moreenikumpareen länsipuolella. Pintapoiminnassa on löydetty palanutta savea ja luuta.

Immola (1000003433) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 1917: 4 kourutaltta. Esine on ollut Immolan talossa säilytyksessä.

Ristinkukkula (Löytöpaikat)
Rautakautinen; KM 32158 rautaneula. Löytöpaikka on Sarvisalon saaressa, Pyhäjärven Taipaleenselän Kaivannonlahden kaakkoisrannalla oleva Korkiasärkän harjualue, jonka edustalla järvenrannalla on soista vesijättöä. Särkkien korkein kohta on nimeltään Ristinkukkula, jolta rautaneula lienee löytynyt metsä-äestyksestä.

Mäntyniemen hovin pelto (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KuM 12 tasataltta. Löytynyt Mäntyniemen hovin pellolta v. 1882.

Karjalanniemi (1000003436) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 15471 oikokirves. Esine löytyi rantavedestä metrin päässä rannasta ja n. 20 cm:n syvyydestä.

Ilvola (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 14075 alkeellinen kirves. Esineen löysi Emma Karhu toukokuussa 1952 Kesälahden Villalan kylän Ilvolan talon maalta, työkalusuojan maalattialta, n. 10 m asuinrakennuksesta.

Pahatsu (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 21078 kehdonjalaksen muotoinen kirves. Pahatsun talo sijaitsee Oriveden Paasselän Pahatsunlahden pohjoisrannalla, Huttulanmäen lounaisrinteellä. Esine on löydetty jo v. 1922, jolloin palstatilallinen Jeremias Naukkarinen löysi sen metsähalmeesta ruista leikatessaan. Esineen tarkempi löytöpaikka ei ole selvillä.

Aittolampi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 1917: 6 tasataltta. Esine on löydetty Kerelin kylän Kerelin hovin metsäpalstalta sorvari Kaksosen suoviljelyksestä Aittolammin kulmasta.

Löppölä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 1917: 9 itäkarjalainen tasataltta. Talollinen Erkki Löppönen Hiisikosken Hepovaarasta toi esineen mukanaan muuttaessaan kesällä 1877 nykyiselle paikalle syntymäkotoansa, Purujärven Löppölästä, jossa se oli säilynyt talon vanhassa kalustossa ja hän sanoi isänsä löytäneen sen luultavasti kotiseuduilta.

Ahvenvaara (1000003441) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 1917: 7 eteläkarjalainen tasataltta. Joutomies Matti Iittiläinen on löytänyt esineen suon keskellä olevalta maasaarekkeelta, Ahvenvaarasta.

Äpäröniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KM 1917: 8 itäkarjalainen tasataltta. Joutomies Matti Iittiläinen on löytänyt esineen Pyhäjärven rantahiekalta, Äpäröniemestä.

Marjoniemi (1000003445) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; KuM 11 poikkikirves. Löydetty pellon ja maantien välisestä ojasta tilalta No 9, mahdollisesti Marjoniemestä.

Mansikkalehto (Löytöpaikat)
Historiallinen; Löytöpaikka sijaitsee Korpijärven Saaroisrannalla, Mansikkalehdon tilan itäpuolelta kulkevan hiekkatien itäpuolisella peltoaukealla. Peltomullasta löytyi historiallisen ajan Karjalaista keramiikkaa. Mansikkalehdon emännän mukaan pellosta on joskus löytynyt venäläisiä rahoja.

Anttila (1000003476) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Löytöpaikka sijaitsee Luostarinvaaran yli kulkevan maantien ja Anttilan tilan välisessä pellossa, tilalle johtavan tien eteläpuolella. Peltomullasta löytyi historiallisen ajan keramiikkaa ja rautakuonaa.

Haapasalmi (1000004318) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltta (KM 2019: 1) on saatu malmikauhassa kaksi syltä syvältä Haapasalmesta Kelvän kylässä.

Semettiinsaari (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kohteesta löytyi yksi kvartsikaavin rantahiekasta. Kohde sijaitsee Kultajärven itäpuolella sijaitsevan niemen länsireunalla. Niemi on ympäröisvästä Semettiinsuosta nouseva pieni kivinen kumpu.

Semettiinsuo (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kohde on Kultajärven eteläinen hiekkaranta Huutoniemen itäpuolella. Hiekkarannan ympäristö on mäntykangasta ja itäpuolella on laaja Semettiinsuo. Löytöpaikan hiekasta on löytynyt kvartsi-iskoksia.

Hakosalmi 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Patrikan itäpuolella sijaitsevan Haapojärven länsirannalla Lehtimäenniemen ja Kauniinniemenkankaan välissä, Hakosalmen pohjoisrannalla. löytöpaikan eteläpuolella on kesämökki. jolle johtaa hiekkatie Patrikan ja Mutalahden väliseltä tieltä. Kvartsia löytyi matalasta rantavedestä ja mahdollisesti alueella sijainnut asuinpaikka on huuhtoutunut järveen.

Hakosalmi 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Patrikan itäpuolella sijiaitsevan Haapojärven länsirannalla, Hakosalmen ja Lehmisaaren välissä sijaitsevan nimettömän saaren etelärannalla. Tutkimusajankohtana vesi oli niin alhaalla, että Hakosalmesta pääsi saareen kuivinjaloin. Saaren eteläranta on hiekkarantaa, jonka keskivaiheilta löytyi kvartsiittia.

Halinjoen niska (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltta (KM 6767: 6) on löytynyt Viensuussa olevan Halinjoen niskasta malmia nostettaessa.

Halinjoki (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltta (KM 1962: 3) on löytynyt nuottaa vedettäessä Viensuun joesta l. Halinjoesta.

Hovila (1000004437) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltan (KM 3162: 2) löytöpaikka sijaitsee Hovilan talon pellolla. Hovila on Lieksan keskustassa, Lieksanjoen länsirannalla.

Iljanniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltan (KM 3162: 18) löytöpaikka sijaitsee Iljanniemen talon pellossa. Iljanniemi sijaitsee Lieksan keskustan tuntumassa, Lieksanjoen itärannalla.

Iso Luotolampi (Löytöpaikat)
Historiallinen; Tuohipäällysteiset verkonpainot (KM 29423) on löydetty Ison Luotolammen itärannalta. Lähellä on myös ollut ruuhen puolikas rantapenkan alla.

Jamalinlahti (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Poikkikirveen teräkatkelma (KM 3162: 7) ja tasataltta (KM 3162: 6), jotka on löydetty Jamalinlahdesta malmikauhassa. Malmin nostopaikka on kyläläisten kertoman mukaan ollut Koukkuniemen kärjessä.

Jauhiainen 2 (Löytöpaikat)
Varhaismetallikautinen; Asbestikeraaminen saviastia (KM 2019: 2) on löytynyt Jauhiaisten järven pohjasta Vuonislahden kylästä pallomaiseen rautamalmikuoreen kätkeytyneenä.

Kolinkylän Jokela (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Korvakenuijan (KM 3162: 23) löytöpaikka on Jokelan talon pelto Kolinkylässä. Tilan pellot lienevät olleet talon ympärillä Myllypuron ja Lahnajoen varsilla.

Jokiranta (1000004445) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kivikirves (KM 32605) on löytynyt peltoa karhittaessa Ruosmanjoen etelärannalta n. 100 m Jongunjoentiestä, Herrasenkosken eteläpuolelta, koskesta n. 300-400 m etelään.

Kalliolahti (1000004446) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kaksoistaltta ja tasataltta (KM 2849: 1-2) ovat löytyneet Lieksankylän Kalliolahden talon läheltä Pankajärven kaakkoispäästä malmia nostettaessa. Samasta paikasta on löytynyt lisäksi viisi muutakin kiviesinettä.

Ketola (1000004449) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Alkeellinen kirves (KM 29292) on löydetty lähellä Ketolan talon pihapiiriä olevalta perunapellolta, asuintalosta 20-30 metriä länteen. Paikka on etelään suuntautuva rinnepelto Viekin ja Lieksan välisen tien eteläpuolella, Kaijankankaalla.
Alkeellisen kirveen löytöpaikka tarkastettiin 26.8.2011. Löytäjä Eila Kärkkäinen näytti löytöpaikan, joka sijaitsee talon alapuolella entisellä pellolla, joka nyt on nurmella ja omenatarhana. Kirves löytyi kun omenapuita istutettiin ja samassa yhteydessä oli mustuneita (palaneita?) kiviä. Löytöpaikka mitattiin GPS-paikantimella ja uudet koordinaatit on muutettu myös muinaisjäännösrekisteriin.

Ketopelto (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kehdonjalaskirveen (PiKSM 2225) löytöpaikka sijaitsee Ruosmanjoen pohjoisrannalla, Ketopellon talosta n. 300 m itään. Esineen on löytänyt Martti Holma v. 1939 peltotöissä Kortesuon niityn pellosta. Löytöpaikan lähistöllä on useita kivikautisia asuin- ja löytöpaikkoja.

Kopola (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Epämääräisen kiviesineen katkelma (Viensuun kansakoulu, Kylänlahti) on löydetty Viensuun kylästä, Kopolan pellosta 1941.

Koukokoski (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Poikkiteräisen kirveen (PiKSM) löytöpaikka sijaitsee Ruosmanjoen eteläpuolella, alavalla suoperäisellä maalla. Esineen löysi pienviljelijä Tuure Hiljanen Koukokosken tilan tilustien ojaa puhdistettaessa.

Kurapuro (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Poikkiteräinen kirves (KM 21677) löytyi Lieksan Sorsalasta Rantalantien varrelta, Riikolanlammen lähettyviltä ennen Kurapuroa.

Kuusisto (1000004460) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Hioinkivi (KM 32154) on löydetty Kuusiston talon hiekkalaatikosta, jonne hiekka on tuotu metsässä olevalta hiekkakuopalta Murtovaaraan johtavalta tieltä n. 400 m luoteeseen. Paikalla on ollut hiekkakumpu, joka on osittain ajettu pois.

Lähteenmäki (1000004463) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltta (KM 22412) on löytynyt pellolta Pielisen Jamalin- ja Västäräkinlahden väliseltä Murtorannan kannakselta, pellolla olevasta ladosta n. 50 m itään.

Lamminpää (1000004464) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Ilomantsin tyypin kirveen (KM 12139) löytöpaikka sijaitsee pienen Lahnalammen luoteispäässä vaarojen välissä olevalla savipellolla. Esineen löysi Unto Ryynänen raivatessaan suota pelloksi noin metrin syvältä mudan ja saven sekaisesta maasta.

Vornan Lampela (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Pienoisreikänuija (NuM 60) on löytynyt Kelvänjärven eteläpäästä joen ylittävän maantiesillan läheltä noin 40 cm syvältä mudasta. Maantiesilta ylittää joen Pieni-Turvakko nimisen Kelvänjärven soistuneen lahden pohjoispuolella. Sillan pohjoispuolella oleva talo on nimeltään Lampela.

Lampela (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Oikokirveen (KM 20421) löytöpaikka sijaitsee Kelvän kylän Lampelan tilan maalla, talosta n. 10 m. Esine löytyi v, 1978 perunannostossa. Nykyään löytöpaikka on jäänyt talonlaajennuksen yhteydessä maamassojen alle.

Läpsynjärvi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Reikäkivi (KM 11414) on löydetty Vuonislahdelta Särkkälän talon rantapellosta noin 80 m Läpsynjärvestä, joka on Pieliseen laskevan Siikajoen varrella.

Lontsinniemi 2 (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Värttinänpyörä (Viensuun kansakoulu, Kylänlahti) on löydety Viensuun kylästä Lontsinniemeltä v. 1949. Tarkemmat löytötiedot puuttuvat.

Määttälänjoki (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Pohjalainen kourutaltta (KM 21503) löytyi Määttälänjoen tilan 68:25 joenrantapellosta, jossa se tuli maanpinnalle perunannostokoneen nostamien kivien mukana. Paikka on Lieksanjoen koillisrannalla Jokelan tilan rakennuksista 50-100 m etelään.

Niemelä (1000004479) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kaksoistaltan (PiKSM 10457) löytöpaikka sijaitsee Niemelän talon pellolla, Nurmijärven luoteisrannalla.

Notkola (1000004480) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Reikäkiven ja reikäkiven lohelman (PiKSM 2763-2764) löytöpaikka sijaitsee nykyään omakotialueella. Esineet löysi työmies T.J. Saastamoinen kaivaessaan ojaa metsän keskellä olevan suoperäisen niityn reunaan, Saastamoisen talosta n. 80 m etelään.

Paavola 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Sembramännystä tehdyn sorsanpäälusikan (KM 9003) löytöpaikka sijaitsee Savolanlammen eteläpäässä olevassa hetteikössä, josta on aiemmin otettu mutaa. Esineen on löytänyt v. 1914 Paavo Savolainen mutahaudasta n. 1,5 m syvältä. Paikalta on otettu v. 1929 maanäyte esineen iän selvittämistä varten.

Paavola 2 (1000004482) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltta (KuM 146) on löytynyt Viekin kylästä Savolan (= Paavola) talon pellosta.

Pajujärvi 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltta (KM 3162: 19) on saatu nuotalla Viensuun Pajujärvestä.

Pajula (1000004484) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kiviesineen katkelman (PiKSM 6524) löytöpaikka sijaitsee Viekinjoen itärannalla, joen ylittävältä sillalta noin 200 m luoteeseen. Esineen on löytänyt Matti Pajula vanhan rakennuksen raunioilta. Nykyään paikka on peltoa.

Pellikka (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltta (KM 3162: 22) on löytynyt Pellikan talosta Viensuun kylästä. Pellikka sijaitsee Viensuunjoen etelärannalla Joensuunniemellä, Mulkunmäen koillispuolella.

Pieni Sulkaislampi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Reikäkivi (KM 17638) on löytynyt Pienen Sulkaislammen pohjoispuolelta pellosta. Pieni-Sulkainen sijaitsee Lieksan ja Nurmeksen rajalla Viekinkylässä. Lammen pohjoispuolella on peltoaukeaa.

Piilo (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Pronssihela (KM 30392) on löytynyt Piilon kämpän tallin raunioiden luota. Esine löytyi miinaharavalla kelloa etsiessä

Pukara (1000004492) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltan (KM 1887: 1) löytöpaikka sijaitsee Lieksanjoen länsirannalla, Pukaran talon luona.

Ranta-Ravila (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kehdonjalaskirveen (KM 14596) löytöpaikka sijaitsee Pielisen Märäjälahden pohjukassa olevan Ranta-Ravilan talon pellolla, loivalla kumpareella talosta n. 120 m länteen. Maaperä on pellolla osittain hiekkaista ja löytäjän mukaan paikalla on myös kvartsia ja hiiltä. Paikalla saattaa siten olla kivikautinen asuinpaikka.

Ravirata (1000004494) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kiviesineen katkelma (KM 27159) on löytynyt raviradan täytemaan joukosta, raviradan varikkoalueelta kiviä kerätessä n. vuonna 1990. Esine oli katkennut sitä kopistellessa.

Ristisaari (1000004495) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Poikkikirves (KM 5510) on löydetty Pielisen Ristisaaresta, pellosta, vuonna 1860. Todennäköisesti kyseessä ovat Pienessä Ristisaaressa sijaitsevan Ristisaaren tilan pellot.

Rutnikka-aho (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Taltta (KM 26418) on löytynyt Ruunaanjärven pohjoisrannalta, hiekkarannan kivikkoiselta osalta, Vaaralahden pohjukasta.

Ryynälä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltta (KM 3162: 21) on löytynyt Ryynälän talon pellosta Viensuun kylästä. Ryynälä sijaitsee Viensuunjoen Virsulahden lounaisrannalla Joensuunniemellä.

Saavanniemi 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltan (KM 3162: 11) löytöpaikka sijaitsee Lieksanjoen itärannalla, matalalla Lieksanjokeen työntyvällä niemellä, muhevamultaisella pellolla, Saavanniemen talosta n. 100 m lounaaseen.

Selkola (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltta ja poikkikirves (Pohjois-Karjalan kansanopisto 67 ja 39) ovat löytyneet Selkolan mailta. Selkola sijaitsee Vuonislahden Joutenjärvellä.

Sertinlampi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Koristeltu reikäkivi (KM 29264) on löytynyt Korpelan yksityistiestä n. 30-40 m ja Sertinlammen pohjoisrannasta n. 20 m, pellosta. Esine löytyi kylvötöissä keväällä 1992. Paikalla on havaittu myös palaneita kiviä ja mahdollisia tulisijojen jäännöksiä.

Siikakoski (1000004508) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Pohjalainen kirves (KM 28835) on löytynyt Murroojärven ja Siikajärven väliltä Lieksanjoen Siikakosken rannalta, rantakivien seasta, n. 10 metriä riippusillasta lounaaseen.

Vuonislahti Siikalahti (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltta (KM 3162: 9) on saatu Vuonislahdessa olevasta Siikalahdesta malmikauhassa.

Sokojoki (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Liusketerien ja -levyjen (KM 16419: 1-2) löytöpaikka sijaitsee savisessa perunapellossa, Hilolan talosta n. 30 m koilliseen, Sokojoen rannasta vajaa 200 m länteen. Osa esineistä oli löydettäessä yhtenä kasana n. 30 cm syvällä. Esineet löysi koululainen Eero Hilonen v. 1964.

Sulkulampi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Poikkikirves (KM 20687) on löytynyt v. 1979 n. 10 metrin päässä Sulkulammesta kulkevalta tukkitieltä, jonka pinta oli kuorittu pois. Sulkulampi on Pankajärveen laskevan Yläjoen itärannalla.

Suotorppa (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tasataltan (KM 16436) ja kiviesineen katkelman (KM 18019) löytöpaikka sijaitsee Sulkaispuroon, Sulkaislampeen ja siitä edelleen Viekijärveen ja Pieliseen laskevan pienen Hepopuron varrella, Suotorpan talosta luoteeseen olevan ladon lähellä. Löytöpaikka on suosta raivattua peltoa. Esineet on löydetty ojan kaivuussa hiesusavimaasta.

Surkanpuro (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Reikäkivi (KM 29265) on löytynyt Suomunjärven rantakivikosta, läheltä Ertoniemeen johtavan tien siltaa ja leiripaikkaa.

Timitranniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltta (PiKSM 986) on löytynyt Timitranniemen pellolta Lieksankylästä. Esineen on tallettanut suutari Eino Kukkonen Juuan Ahmovaarasta.

Viekin Kankaala (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Reikähakun ja -kiven (PiKSM) sekä epämääräisen kiviesineen (PiKSM 2726) löytöpaikka sijaitsee Viekijoen pohjoispuolella olevan aution Kankaalan tilan pihapiirissä. Esineet ovat löytyneet talon pihatien ojaa kaivettaessa soramaasta ja pellolta. Talo on kankaan etelä-länsirinteellä, jonka alapuolella on muinoin veden alla ollutta tasankoa. Lähistöllä on useita kivikautisia asuinpaikkoja.

Viensuun Kaunisniemi (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Soikea tuluskivi on löydetty Viensuun kylän Kaunisniemen talon maalta. Esineen löysi isäntä Heikki Saastamoinen. Tuluskivi on ollut tilanomistaja Väinö Hämäläisen kokoelmissa Nurmeksessa ja sittemmin Nurmeksen museossa (NuM 12).

Murnakanniemen eteläpuoli (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Lapiopuron suusta luoteeseen olevan Murnakanniemen eteläpuolella, soisella lounaisrannalla. Hioin on tullut esille rannnasta.

Sittolahti (Löytöpaikat)
Ei määritelty; Kvartsikaapimen katkelman löytöpaikka sijaitsee Koitereen Lammassaaren eteläpäässä, Sittolahden lounaisrannalla. Esineen katkelma on tullut esille rantahiekalta.

Iso Viitasaari 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsikaapimen löytöpaikka sijaitsee Koitereen Iso Viitasaaren luoteiskärjessä, rantavedessä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä.

Iso Viitasaari 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsikaapimen löytöpaikka sijaitsee Koitereen Iso Viitasaaren koilliskärjessä, rantavedessä.

Kaiskonniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Pii-iskoksen löytöpaikka sijaitsee Koitereen pohjoisosan länsirannalla, Ressanrannan rantakaava-alueella olevan hiekkaisen lahdekkeen kohdalla. Asuinpaikka lienee tuhoutunut rannan rakennustöiden johdosta.

Hirvatsalmi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kvartsi-iskoksen löytöpaikka sijaitsee Koitereen Petronsaaren luoteisosassa. Kvartsi-iskos on tullut esille rantahiekalta.

Notkola (1000005826) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Suppiloreikäisen pallonuijan (KM 35790) löytöpaikka sijaitsee Nurmeksen Ylikylässä, Sivakkajoen Kelokoskesta noin 0,8 km kaakkoon, Notkolan talosta noin 250m kaakkoon, Kelolampeen päin. Löytöpaikka on savipellolla olevan kumpareen kohdalla. Esineen on löytänyt Jorma Lipponen 1970-luvun puolivälissä peltotöiden yhteydessä noin 20 cm syvyydestä.
Kelolammen rannasta, noin 1,5 m syvyydestä kerrotaan löytyneen 1970-luvulla kolme ruuhea, jotka on hävitetty (ks. pallonuijan verifikaatti).

Ylä-Metsälampi 1-2 (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Kvartsi-iskosten löytöpaikat sijaitsevat Koitereen länsirannan keskiosan länsipuolella olevan Ylä-Metsälammen länsirannalla. Maasto laskee jyrkästi lampea kohti. Paikalla on kaksi erillistä löytökohtaa noin 250 m päässä toisistaan.
Pohjoisempi löytökohta sijaitsee Ylä-Metsälammen luoteisrannalla, lahdenpohjukassa rantatörmän päällä. Metsänlaikutusvaoista on löytynyt kaksi kvartsi-iskosta (KM 35580:1). Tästä noin 250 m etelään, lampeen pistävän tasalakisen niemen eteläkärjessä, on eteläisempi löytökohta (p= 6993 940, i= 3682 700). Paikalle tehdystä koekuopasta on löytynyt yksi kvartsi-iskos (KM 35580:2).

Saarela (1000006179) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Yhden karjalaistyyppisen saviastianpalan löytöpaikka sijaitsee Puruveteen pistävällä niemellä Kerelin alueella, kylätien eteläpuolella, asuinpaikaksi sopivalla alueella.

Kiteenlahti Huuhtila (Löytöpaikat)
Historiallinen; Karjalaisen keramiikan pala löytyi Huutilan talosta 220 m pohjoisluoteeseen, ladoille johtavan tien koillispuolisesta tienleikkauksesta.

Niinikumpu Ruutiainen (Löytöpaikat)
Historiallinen; Karjalaisen keramiikan palan löytöpaikka sijaitsee Niikummun kylässä, Pakarilan tilan päärakennuksen puutarhassa, talon länsipuolella.

Säynejärvi Nenola (Löytöpaikat)
Historiallinen; Karjalaisen keramiikan pala ja lasitetun punasavikeramiikan pala löytyivät kynnöspellolta Säynejärven itäpuolella olevasta Nenolan talosta 170 m luoteeseen.

Yläsuo (1000006670) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kourutaltan (KM xxxxx) löytöpaikka sijaitsee Viinijärven taajamasta noin 4 km lounaaseen, Nostamon kylässä, rautatiestä noin 0,5 km länteen, Yläsuon talosta noin 20 m länteen. Esineen on löytänyt kesällä 2003 Marita Silvennoinen lehtikuusen istutuksen yhteydessä. Löytökohta on kosteikkoista savimaata. Esine on löytynyt 30-40 cm syvyydestä.

Kunonniemi (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pronssinen neulakotelo, KM 36623, löytyi noin 20 cm:n syvyydestä, kahden rakennuksen välistä, kun piha-aluetta käytiin läpi metallinpaljastimella noin seitsemän vuotta sitten.
Rakennusten välissä on sijainnut kasvi-/perunamaa, josta neulakotelo löytyi. Maaperässä ei havaittu mainittavaa.

Myllykoski (1000010343) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Taltta on löytynyt toukokuussa 2004 koivuntaimien istutuksessa. Alue on entistä peltoa. Rinne laskee löytöpaikan alapuolella idässä jyrkästi jokea kohti. Maastossa ei havaittu esihistoriaan viittaavaa, topografian puolesta voisi olla.

Palokangas 1 (1000002574) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kvartsi-iskoksen (KM 32793) löytöpaikka sijaitsee Lieksa-Nurmes -lentokentän kiitoradan itäpäästä 1,5 km itään, Palokankaan talosta 0,4 km koilliseen, suon pohjoispuolella, tien eteläpuolella olevalla raivatulla aukealla, suon reunassa olevan törmän laelta noin 30 m pohjoiseen. Kvartsi-iskos on löytynyt noin 20 x 40 m kokoiselta kuoritulta alalta. Paikalla ei ole havaittu muita esihistoriaan viittavia mekkejä, mutta alueella on useita kivikautisia asuinpaikkoja ja osa lienee vielä löytymättä.

Ahvenlahti (1000004374) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kivikautinen löytöpaikka sijaitsee Naarvajärven rantahiekalla, Ahvenlahden ja Syvänlahdenniemen välissä. Hiekkarannalta löytyi kvartsiitti-iskoksia. Mitään muuta kivikauteen viittaavia merkkejä ei alueella havaittu. Löytöpaikan maasto on mäntymetsää ja rannassa on kesämökki. Alueen maaperä on hienoa hiekkaa koko Syvänlahdenniemen alueella.

Kivikautinen; Kohde sijaitsee Viekijoen itäpuolella olevan soistuman itärannalla, muinaisrantatörmällä, josta on löytynyt kvartsi-iskos hiekkaisen metsätien pinnalta, joka kulkee aika lähellä törmän reunaa. Muutamasta koekuopasta ei ole löytynyt mitään, mutta paikka on hyvin potentiaalinen kivikautiselle asuinpaikalle. Löytöpaikkaan on matkaa Lieksa-Nurmes -lentokentän itäpäästä 1,5 km suoraan itään. Vajaa 300 m etelään on Palokankaan kvartsilöytöpaikka.

Mujejärvi 3 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Mujejärven Koirilahden pohjoisosasta koillisrannalta löytyi rantavedestä kaksi työstettyä kvartsia ja tulen rapauttamia kiviä.

Karhuniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Piinuolenkärki (KM 38371) löytyi Karhuniemen luoteisrannalta, rantavedestä noin 50-100 cm syvyydestä.

Utrankoski (Löytöpaikat)
Ei määritelty; Joensuun Utrankoski
Varppausankkuri, jonka korkeus on n. 140 cm.

Pitkälampi länsiranta (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Joensuu, Kovero, Sonkajanrannanjärven lounaispuolella olevan Pitkälammen pohjoisosan länsirannalla.
Yhdestä puusta veistetty ruuhi tai ruuhen osa, joka on lahonnut maalle nostamisen seurauksena. Ruuhen jäljellä olevan osan pituus on 3,4 metriä ja leveys leveimmältä kohdalta 52 senttimetriä.
Kohde tarkastettiin tarkastettiin vuoden 2020 inventoinnin yhteydessä. Ruuhen ilmoitettu löytökohta on uuden rakennuspaikan kaakkoislaidalla, lammen rannassa. Ranta tarkastettiin ilmoitetusta löytöpaikasta noin 100 m molempiin suuntiin rannan suuntaisesti. Mitään merkkejä ruuhesta tai muustakaan ihmisen muotoilemasta puunkappaleesta ei havaittu. Sen sijaan erikokoisia luontaisia hakopuita rannan tuntumassa oli runsaasti. Mahdollista ruuhilöytöä ei voitu todentaa.

Iso-Tölppä (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Sijaintipaikka on Satulavaaran kylän alueella olevan Iso-Tölppä -nimisen lammen eteläosassa. Ruuhen tarkka löytöpaikka ei ole tiedossa.
Paikalla on 280 cm pitkä ja 60 cm leveä yksipuinen ruuhi, jonka peräosa on haljennut.
Ruuhi on löydetty Joensuun Pyhäselän Satulavaarasta Iso-Tölppä -nimisen lammen eteläosasta. Löydettäessä ruuhi oli osittain peittynyt mutaan, ja se löytyi ilmeisesti enemmän lammen rantapenkereestä kuin vedestä. Ruuhi otettiin Pyhäselän kotiseutumuseon kokoelmiin. Kuntaliitoksessa Pyhäselän museo liitettiin Pohjois-Karjalan museoon, joka yhdisti Pyhäselän museon esineitä kokoelmiinsa. Ruuhta tarjottiin Museoviraston kokoelmiin 2009, mutta Museovirasto ei nähnyt syytä ottaa ruuhta kokoelmiinsa. Ruuhi tuhottiin.

Ristilampi (2643) (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Sijaintipaikka on Ristilammen eteläosassa.
Paikalla on yksipuinen ruuhi, joka on rantavedessä alle metrin syvyydessä.

Jaakonlampi (1994) (Alusten hylyt)
Historiallinen; Ruuhi on Kesälahden kunnan pohjoisosassa Lakovaarassa Jaakonlammessa.
Kyseessä on yksipuinen ruuhi, jonka pituus on 261 cm ja leveys 49 cm. Ruuheen liittyy siipimäinen osa, jonka pituus on 236 cm ja leveys 22,5 cm. Ruuhen sisällä oli löydettäessä kiviä, joiden ruuhilöydön ilmoittaja arvelee liittyvän ruuhen tarkoitukselliseen upottamiseen.
Ruuhen alkuperäinen löytöpaikka oli lammen pohjoisosan länsirannan tuntumassa vajaan kahden metrin syvyydessä. Sukeltajaryhmä nosti ruuhen pintaan valokuvaamista varten vuonna 2000, ja sijoitti ruuhen kuvaamisen jälkeen uudestaan veteen toiseen paikkaan noin 3,5 metrin syvyyteen. Nykyinen sijainti on merkitty muinaisjäännösrekisteriin.
Kai Kaartisen sukeltajaryhmä otti ruuhesta 2011 aikana näytepalan radiohiiliajoitusta varten. Ajoitus teetettiin Ruotsissa Uppsalan yliopistossa. Radiohiiliajoituksella ei saatu tarkkaa tietoa esineen ajoituksesta. Puuaineksen ikä sijoittuu vuosien 1650 - 1910 välille.

Kukkolampi (1000019224) (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Löytöpaikka on Värtsilän keskustasta ja Sääperi -nimisestä järvestä pohjoiseen, Kukkolammen länsiosassa olevan lahdenpohjukan etelärannassa.
Kyseessä on yksipuisen ruuhen päätyosa, joka tuli esiin kesällä 2011 lammen vedenpinnan laskiessa. Esine jätettiin löytöpaikalleen.

Hiekkamaa (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Yksittäisen kvartsi-iskoksen löytöpaikka pellossa Vuonislahdentien (5071) ja Kummeliniementien risteyksen pohjoispuolella. Paikka on kaakkoon kohti Jauhiaista avautuva peltolaakson pää. Löytökohta on törmän päällä noin 100 m mpy korkeudella Kummeliniementien varressa. Maaperä on hiekkainen. Tervalahti 2:n asuinpaikka on samalla korkeudella noin 800 metriä luoteeseen.

Mäntyjärvi (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Ympäristön kuvaus
Kohde sijaitsee Mäntyjärven luoteisrannalla polun varressa. Maaperä on hiekkaa, metsä noin 60-vuotiasta mäntymetsää.
Mäntyjärveä kiertävältä kävelypolulta löydettiin kaksi terävää kvartsia joista ainakin toinen vaikuttaa selvältä iskokselta. Ympäristöön tehdyistä koepistoista huolimatta enempää löytöjä ei alueelta tehty.

Aittolahti 1 (1000020621) (Löytöpaikat)
Kohde sijaitsee avoimella hiekkarannalla. Vieressä on kämpän pihapiiri vanhoine petäjineen.
Hiekkarannalta kämpän edustalta löytyi kaksi kvartsia jotka vaikuttavat iskoksilta.

Koskenkorva 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Taipaleenjoen länsirannalla. Paikalta löydetty saviastian pala ja kiviesineen katkelma (KM 39162:1). Poimittu äestetyltä pellolta.

Röskö (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Lietson kylän Röskön pellolta löytynyt kvartsi. Pelto on savinen ja muuten kivetön.

Syväsalmi 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Matti Suhonen on löytänyt kehdonjalaksen muotoisen kirveen ja tasataltan KM 40200:1-2 1960-1970 -luvulla kalareissulla Joensuun Syväsalmen pohjoisrannalta. Tarkka löytöpaikka ei ole tiedossa, koordinaatit ovat vain arvio. Löytöpaikka sijaitsee Enon kirkosta 8,7 km koilliseen, Retujärven ja Pielisjoen yhdistävän Syväsalmen pohjoisrannalla Akanniemessä. Noin 300 metriä kiviesineiden arvioidusta löytöpaikasta kaakkoon sijaitsee löytöpaikka Syväsalmi 1000000844, joten salmen pohjoisrannalla voi olla kivikautinen asuinpaikka. Tarkastamaton löytöpaikka.

Lehtola (1000024576) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Kasteristi 1800-luvulta, joka on löytynyt metallinetsinnässä vuonna 2014 Ilomantsin Hattuvaaran kylästä Lehtolan tilan pellosta. Löytöpaikka sijaitsee Hattuvaaran tsasounasta 1,8 km koilliseen, Hatuntien länsipuolisessa pellossa nimeltään Alen pelto. Pellolla on ollut talo, joka on purettu 1970-luvulla. Ympäristöstä ei ole löytynyt metallinetsimellä mitään muuta, paitsi kopeekka vuodelta 1796. Sen löytöpaikalle on matkaa noin 500 metriä etelään (p=6986525, i=717737). Löytöjä ei talletettu kokoelmiin (verifikaatti ja valokuvat). Lähin muinaisjäännös on Hattuvaara Kuusikko 146010063 ortodoksinen kalmisto 1,8 km lounaaseen. Tarkastamaton löytöpaikka.

Honkalampi (1000024918) (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Löytöpaikka sijaitsee 15,9 km pohjoiseen Tohmajärven kirkosta.
Ruuhi on löydetty Honkalammesta 24.7.1966. Ruuhi oli noin 3 metrin syvyydessä ylösalaisin lammen pohjassa.
Vuoden 1966 inventointiraportin kuvassa Honkalammen ruuhi vaikuttaa yhdestä puusta koverretulta ruuhelta.

Pumppulampi (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Löytöpaikka Pumppulampi sijaitsee 23,7 km luoteeseen Tohmajärven kirkosta entisen Tikkalan aseman luona.
Yksipuinen ruuhi.

Liippilampi (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Löytöpaikka Liippilampi sijaitsee 21,5 km pohjois-luoteeseen Tohmajärven kirkosta.
Osa ruuhesta on löydetty vuonna 1962. Ruuhen nykyinen sijainti ei ole selvillä.

Tanssiniemi (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen eteläpuolella sijaitsevan Joutenjärven eteläosassa. Koilliseen työntyvässä Tanssiniemessä on keskellä ympäröivää harjua matalampi tasainen notkelma kooltaan n 8 x 10 m. Tasanteelle tehdystä koepistosta löytyi kaksi palaa palanutta luuta. Muita löytöjä ei saatu koepiston laajennuksesta huolimatta. Alue on ehjää kangasmetsää ja podsolimaannos on häiriintymätön.

Hiienkangas (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Löytöpaikka sijaitsee Koitereen luoteispuolella Hiienjoen varressa n 300 m pohjoiseen Hopealammen varaustuvasta. Joen pohjoisrannalla on hiekkapohjainen hakattu metsäalue. Jokeen viettävältä rinteeltä niemennokkamaisesta muodostumasta löytyi laikutuksen pinnasta rautainen ruostunut keihäänkärki. Paikalle jäi maahan metalliosia kärjestä. Alueen laikutuksissa ei havaittu mitään muuta ihmistoiminnan merkkejä. Alueen laikutus on tehty melko siististi kääntämällä lähinnä turpeet syrjään, joten kyseessä lienee alun perin pinnalle jäänyt irtolöytö. Löytöajankohtana laikkujen reunat olivat jo sammaloitumassa.
Kivikoski (1973: Abb 311) esittää rautakauden esinekuvastossaan keihäänkärjen Hämeestä Sääksämäen Rapolasta 500-luvulta, jonka lehti on muodoltaan vastaava nyt löytyneen kärjen kanssa, mutta ruoto pidempi. Hiienkankaan löytö voi siis olla peräisin jo rautakauden keskivaiheilta.

Pyytöjärvi etelä (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Löytöpaikka sijaitsee Pyytöjärven etelärannalla, Kämppälahden länsipuolella. Paikalla on tehty päätehakkuu ja alue oli äestetty. Äestysurista löytyi muutama kvartsi-iskosta. Kvartsit jätettiin paikalla. Paikka sijaitsee noin 10 m järvenrannalta. Löytöalue on laajuudeltaan noin 5x5 m.

Pyytöjärvi itä (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Löytöpaikka sijaitsee Pyytöjärven itärannalla, Pajulampeen menevän joen suussa, sen pohjoispuolella olevalla niemellä. Paikasta löytyi muutama kvartsi-iskos metsäkoneurista. Kiinteistä muinaisjäännöksistä ei ollut havaintoja. Kohde on löytöpaikka, sillä alueella ei ole mitään muuta muinaisjäännökseen viittaavaa. Kulttuurikerrosta ei kairalla löydetty.

Mäntyniemen kartanon ranta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kiviesine löytyi 1980-luvulla Mäntyniemen kartanon saunarannasta, pienen hiekkapoukaman rantavedestä, n. 12-15 m rannasta. Löytöpaikka on Pyhäjärveä, Mäntyniemen kartanon vanhasta päärakennuksesta 460 m kaakkoon, Mäntyniemen kärjessä.

Keträniemi (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Löytöpaikka sijaitsee Sysmä-järven ja Eteläisen Pitkäjärven välisellä harjanteella, Keträniemen pohjoiskärjen etelärannalla. Paikalta on löytynyt 26.6.2014 kolme kvartsi-iskosta. Ne löytyivät pohjahiekan pintakerroksista, noin 0-2 metriä rantaviivasta järven suuntaan, noin 20 metrin matkalta.
Sysmäjärven länsirannalla, löytöpaikan vastarannalla sijaitsee kivikautinen asuinpaikka Liimatanlahti (146010036).
Kohde vaatii lisäselvitystä; löytöpaikkaa ei ole tarkastettu maastossa.

Järvelä (1000027782) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Löytöpaikka sijaitsee Kiteen kirkosta 6,5 km pohjoiseen, Ruppovaaran Järvelän tilan pellossa, tilan päärakennuksesta 140 metriä koilliseen. Pronssinen korvakeputki KM 40762:1 on löytynyt 2.5.2015 metallinetsinnässä pellosta 5 cm syvyydestä. Kyseessä lienee vyöllislaitteen suljin uudelta ajalta. Paikalla on ollut torppa vielä 1900-luvun alussa. Paikkaa on myllätty useampaan kertaan maansiirtokoneilla, viimeksi 1991. Paikalta on löytynyt kolikoita 1850-luvulta. Lähistöllä ei ole tunnettuja muinaisjäännöksiä. Tarkastamaton löytöpaikka.

Korjussalmi (Asuinpaikat)
Historiallinen; Yksi historiallisen ajan saviastian pala kynnöksestä.

Välijoki (1000028585) (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Haarateräinen nuolenkärki löytynyt Välijoen varresta. Pituus 10 cm.

Mäntyjärvi pohjoinen (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Pronssisolki, luhistuneesta hiekkaisesta rantatörmästä.

Salmilampi 2 (1000028799) (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Tohmajärven Salmilammen pohjoisosassa noin 10 m etäisyydellä rannasta sijaitsee ajoittamaton yksipuinen ruuhi 2-3 m syvyydessä. Noin 3 m pitkä ruuhi lepää toisesta päästään puunrungon päällä.
Salmilammesta tunnetaan muitakin vesikulkuneuvoja, kuten lautta ja limisaumainen vene sekä runsaasti kalastukseen ja metsänhoitoon liittyviä muita rakenteita. Aluetta ovat kartoittaneet sukellusseurat Helsingin urheilusukeltajat ry sekä H2O ry. Museoviraston toimesta kohde tarkastettiin syyskuussa 2016.

Ritoniemi (1000030590) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Pankosken kirkolta 25,5 kilometriä kaakkoon, Ritojärven Ritoniemen etelärannalla. Paikalta on löytynyt 25.6.2016 metallinetsinnän yhteydessä pintalöytönä kvartsi-iskos (KM 41228:1).
Kohde vaatii lisäselvitystä; löytöpaikkaa ei ole tarkastettu maastossa.

Aattola (Löytöpaikat)
Historiallinen; Löytöpaikka sijaitsee Enon Ahvenisten Aattolassa, Punaisen tuvan tilalla. Paikalta on löytynyt 20.5.2017 metallinetsinnässä historiallisen ajan asuinpaikkalöytöjä: raha (Fredrik I, 1725), kukka-aiheinen nappi, hevosenkengän naula, taottuja rautanauloja sekä rautaesineen kappale. Löytöjä ei ole talletettu kokoelmiin, tieto niistä riittää arkistoon talletettuna. Ks. lisätietoa löydöistä verifikaatista.

Onkilahti (1000031140) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Löydöt, taltta ja kvartsit rantahiekalta ja rantavedestä.

Pentikkälä (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Soikea tuluskivi on löytynyt Saramojokeen viettävästä pellosta ja Pentikkälän talosta noin 150 m etelään. Vuoden 2015 inventoinnissa pelto oli kasvillisuuden peittämä, eikä sitä voitu tarkastella. Vuoden 1998 inventoinnissa pellolta ei tehty löytöjä.

Käpälys (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Käpälyskosken partaalla olevan vanhan torpan pellosta on löytynyt tasataltta (KM 3162). Topografiansa puolesta tienoo on kivikautiselle asutukselle otollista.
Vuoden 2015 inventoinnissa pellot olivat nurmella, eikä havaintoja voitu tehdä.

Roukkaja (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Saramonjoen Myllykosken rannalta on löytynyt savipellolta kourutaltta (KM 2428). Kohteen koordinaattitiedot eivät ole tarkasti tiedossa.
Vuoden 2015 inventoinnissa pellot olivat kasvillisuuden peitossa. Topografialtaan alue on potentiaalista kivikautiselle asuinpaikalle.

Jokiaho (1000032629) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Vaatii tarkastusta.
Löytynyt 1960-luvulla peltotöiden yhteydessä. Pelto on Härkinpuron varressa, noin 60 m Jokiahon talosta pohjois-luoteeseen. Pelto on nykyisin viljelemätön, maaperä savikkoa.

Pennala (1000033120) (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Pellosta löytynyt metallinetsinnässä 25 cm syvyydestä Pyhää Georgiosta esittävä riipusikoni, 1400-luvun tyyppiä.
Vaatii lisäselvitystä; kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Ukonlampi (1000034767) (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä löytynyt metsästä noin 15 cm syvyydestä hiekkamaasta nuolenkärki ja alakohteeksi merkityn rautaesineen (kaapimen?) katkelma (KM 42187).

Haaposaari (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Luonnossa liikkuja on löytänyt rantahiekasta kvartsiytimiä ja kivilaji-iskoksen.

Karinranta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Luonnossa liikkuja on löytänyt rantahiekalta ja matalasta vedestä iskettyjä kvartseja.

Lohisensaaret 2 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä löytynyt nuolenkärki ja soikea tulusrauta. Koekaivauksessa ei havaittu merkkejä muinaisjäännöksestä.

Pieni Piitsonsärkkä (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä löytynyt nuolenkärki ja hakasaumattua kuparipeltiä. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Joenniemi (1000035079) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä löytynyt puukonterä ja iso kaksihaarainen rautakoukku (lihakoukku?) noin 30 cm syvyydestä, noin 10 metrin etäisyydellä toisistaan. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Marjoniemi (1000035081) (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä löytynyt noin 20 cm syvyydestä ja viiden metrin etäisyydellä toisistaan veitsenterä ja nuolenkärki. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Muuraisniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on löytänyt Hämeenjärven itärannan vesirajasta useita kvartsi-iskoksia ja kivilaji-iskoksen (diar. KM 41933). Löytäjän mukaan löytöpaikan eteläpuolella 100 metrin matkalla ja pohjoispuolella 300 metrin matkalla näkyy kvartsi-iskoksia rantavedessä. Rantapenkkaa on romahtanut järveen. Löytäjän havaitsema asumuspainannetta muistuttava ilmiö sijaitsee löytöpaikan läheisyydessä korkeimmalla tasanteella noin 10 metrin päässä rannasta.

Noviikinniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on havainnut noin 50 metrin matkalla kvartsi-iskoksia rantahietikolla. Muutamia on poimittu näytteiksi (ei vielä luetteloitu).

Karinranta 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on löytänyt pari kvartsi-iskosta rantahiekasta.

Hiienlahti 3 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on havainnut rantahietikolla kvartsi-iskoksia noin 400 metrin matkalla ja on poiminut muutamia näytteiksi.

Mujelahti 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on poiminut rantaviivalta kvartsiitti-iskoksia noin 20 metrin matkalta.

Mikkola (1000035226) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on havainnut kvartsi-iskoksia pintamaassa ja poiminut muutamia näytteeksi.
Löytöpaikkaa ei ole tarkastettu maastossa.

Haapojärvi uimaranta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on poiminut rantahiekasta ja rantaan johtavan hiekkatien päästä kvartsi- ja kvartsiitti-iskoksia ja palaneen luun sirun.

Juuansaari Mäntyniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on löytänyt pintamaasta yhden kvartsi-iskoksen.

Multavieremä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on löytänyt Multavieremä-nimisen pikkusaaren itärannalta ja länsirannan sortuvasta rantatörmästä joitakin iskettyjä kvartseja.

Viluvaara 1 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on poiminut rantahiekasta ja rantavedestä iskettyjä kvartseja.

Viluvaara 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on löytänyt rantavedestä kaksi kvartsiydintä.

Viluvaara 4 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on löytänyt sortuvasta rantatörmästä kvartsi-iskoksen.

Herralan pelto (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on löytynyt pellosta historiallisia kupariseosesineitä, joukossa matkaikoni, joka on alustavasti ajoitettu 1400-luvun lopulle (diar. KM 41939). Pellossa on signaaleista päätellen myös rautaesineitä.

Kokkokangas (1000035592) (Puurakenteet)
Historiallinen; Puisia rajamerkkejä on Kokkojärvessä kaksi. Ilmoittaja lähettänyt kuvia toisesta.

Liklamo (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Pronssisen metallilevyn terävä katkelma sekä todennäköinen rullapäisen hevosenkenkäsoljen katkelma löytyneet metallinetsinnässä kesällä 2019. Löytöpaikka saaren korkein osa, joka on kallioinen ja kivikkoinen. Levyn kappale ja todennäköinen soljen osa löytyivät noin 2 metrin päässä toisistaan kivien välistä ja alta. Diar. KM 42134.

Venäihenapaja (Löytöpaikat)
Historiallinen; Kesällä 2019 löytynyt metallinetsinnässä 25 cm syvyydestä ison pyöreän levyriipuksen katkelma (koristeltu puhkonaisella akantus- ja punosornamentiikalla). Diar. KM 42135.

Mäntyjärvi Jokilampi (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Metallinetsinnässä on kesällä 2019 löytynyt koristeltu pitkähamarainen silmäkirves 30 cm syvyydestä (diar. KM 42136).

Tervalahti (1000036592) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on keväällä 2017 löytynyt kivisestä ja hiekkaisesta metsämaasta, noin 12 - 15 cm syvyydestä ortodoksinen ikoniriipus, jossa toisella puolella ristiinnaulitunkuva ja toisella ns. Meduusa-aihe. Ikoniriipuksen malli on 1200-luvulta, mutta se saattaa myös olla myöhempi imitaatio 1400 - 1700-luvuilta.

Hietala (1000036860) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Vääntäisniementien pohjoispuolisessa nuoressa koivumetsässä. Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä vuonna 2018 kupariseosesineitä sekä muun 1600-1700-luvun rahoja. Näiden ohella löytöön sisältyy mahdollisesti 1100-luvulle ajoittuva pyöreä ikoniriipus sekä pronssikampa, jonka vastineet luovutetussa Karjalassa ja Iin Illinsaarella on ajoitettu myöhäisrautakauteen tai keskiajan alkuun. Tarkastuksessa paikalla havaittiin kiviaidan reunustama vanha pelto tai laidun. Ikoniriipuksen löytöpaikka on kiviaidan sisäpuolella ja kampariipus aivan aidatun alueen pohjoispuolelta, mutta tarkat sijaintitiedot eivät ole tiedossa. Selkeästi kiinteään muinaisjäännökseen liittyviä rakenteita tai ilmiöitä ei havaittu. Kohteen täsmentämisen edellytyksenä ovat koekaivaukset.

Porttikangas (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä on marraskuussa 2018 löytynyt poikkiteräinen (talttamainen) nuolenkärki 19 cm syvyydestä.

Ylemmäisenjärven koillisranta (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on marraskuussa 2018 löytynyt 28 cm syvyydestä hiilisestä maasta pieni käyräveitsi, jossa terä on ulospäin kaarevalla sivulla. Samantapainen kuin Kivikoski 1973: Abb. 621 (kimpiastian valmistuksessa käytetty rautakautinen työväline).
Läheisyydestä on löytynyt myös mahdollinen puulapaisen atraimen piikki.

Rauanjärven itäranta (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä on marraskuussa 2018 löytynyt haarateräisen linnustusnuolenkärjen katkelma 25 cm syvyydestä.

Hietajärvi (1000037105) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rautamalmia järvestä nousi mukana jotenkin kokonainen saviastia, jonka työmiehet rikkoivat. Siitä jäi talteen kokoelmissa olevat palat (5529) maisteri V. Puustisen tuomina.

Totkunniemi Hovimäki 2 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Löytöpaikka sijaitsee Hovinmäen talon eteläpuolella, pellolla Kesälahden keskustaan vievän tien länsipuolella.
Kesälahden kotiseutumuseossa säilytettävä metalli-ikoni on sen löytäjää Martti Luostarista haastatelleen uukuniemeläissyntyisen Olavi Ahokkaan antaman tiedon mukaan löytynyt yllä mainittujen koordinaattien kohdalta; löytöajankohta on Ahokkaan saaman tiedon mukaa ollut 1960-luvun alku (Olavi Ahokkaan antamat tiedot, mm. sähköposti Ville Laaksolle 16.9.2002).

Einola (1000037263) (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä on vuonna 2018 löytynyt katkelmallinen rautanuolenkärki.

Marjosalmi (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Läheltä järvenrantaa on marraskuussa 2019 löytynyt metallinetsinnässä 20 cm syvyydestä kupariseospellistä taivutettu hihnanpäätehela. Esineessä myöhäisrautakautiselta vaikuttavaa kulmikasta, leimattua pisteviivakoristelua.

Lahelma (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Vuonna 1997 on savipellon pinnasta löytynyt pieni reikäkivi.

Juurikkajärvi Lisähietala (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on löytynyt 10 cm syvyydestä ristiretkiaikaisen korvalusikan katkelma ja ristiretki- tai keskiaikaiselta vaikuttava, hopeinen korva/ohimorengas. Lisäksi muita löytöjä, kuten katkelmallisia sormuksia noin 1500 - 1600-luvulta sekä 1700-luvun ruotsalaisia kuparirahoja.

Juurikkajärvi Kujansuu (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on vuonna 2019 löytynyt esineitä, joita ainakin monitahokkaan muotoinen pronssihelmi vaikuttaa rautakautiselta. Myös historiallisen ajan löytöjä, kuten piipunrassi ja 1600-luvun rahoja. Kohteen tarkastuksessa vuonna 2022 todettiin paikan oleva nuorta koivua kasvava vanha pelto tai laidun. Topografialtaan tasaisessa maastossa ei hyvistä olosuhteista huolimatta havaittu selviä merkkejä kiinteästä muinaisjäännöksestä. Kohteen tarkemman määrittelyn edellytyksenä on näin ollen pidettävä koekaivausta.

Juurikkajärvi Hiirelä (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä on vuonna 2019 löytynyt metallinen ikoniriipus, löytösyvyys 8 cm. Ortodoksisen kirkkomuseo Riisan esittämän arvion mukaan riipus esittää pyhiä Kosmasta ja Damianosta ja ajoittuu luultavasti 1200 - 1400-luvuille.

Turusenniemi (1000037981) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on vuonna 2017 löytynyt ortodoksinen enkolpion-ristiriipus, mahdollisesti jo keskiaikainen ajoitukseltaan. Pellolta on löytynyt myös 1700 ja 1800-luvuille ajottuvia rahoja ja muita metalliesineitä.

Leveä Perlukkalampi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Pienikokoinen ja koristeltu reikäkivi, mahdollisesti verkonpaino on löytynyt Iso Perlukkalammesta 1980-luvun lopulla, jolloin lammesta on tehty kalanviljelyn luonnonravintolampi. Töiden vuoksi lammen vesi on laskettu ja osa pohjasta tullut näkyviin. Ilmoittajan mukaan paikalla on kiviesineen ohella havaittu myös liistekatiskoja sekä kaksi yksipuista ruuhea. Ruuhista toista säilytetään mahdollisesti läheisessä talossa.
Löytöpaikkaa ei ole tarkastettu maastossa.

Rapasaari (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Rakennuksen perustuksia kaivettaessa on löytynyt väkipuukko.

Lutinselän koillisranta (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Rautainen nuolenkärki on kesällä 1995 löytynyt järven hiekkapohjasta veden ollessa alhaalla. Normaalisti kärjen löytöpaikalla on noin 30 cm vettä.

Hovilan talo (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Vuoden 2014 teemainventoinnissa koekuopituksen yhteydessä löytyi pala nk. karjalaista keramiikkaa sekoittuneesta maasta, noin 40 cm syyydestä.

Karvila (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Metallinetsinnässä on pellosta löytynyt tappikoristeisen hevosenkenkäsoljen katkelma. Löytösyvyys 15 cm. ILM14547. Pellosta myös historialliseen asutukseen liittyviä löytöjä, kuten ns. kukkanappi ja prässäämällä tehty ortodoksinen ristiriipus.

Ikolan pelto (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Ikolan museon ympärillä olevasta pellosta on keväällä 2018 löytynyt metallinetsinnässä ristiretkiaikainen ketjunkantaja.
Vuoden 2020 tarkastuksen yhteydessä ei ollut mahdollista paikantaa esineen tarkkaa löytöpaikkaa. Peltoon kaivettiin yksi koepisto, mutta tässä ei havaittu mitään kiinteään muinaisjäännökseen viittaavaa.

Häkinlahti (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Häkinlahden matalasta rantavedestä, suuren kiven edustalta löytyi vuonna 2018 puinen esine, joka tuolloin tarkastettiin ja haettiin konservointiin.
Vuoden 2020 keväällä Häkinlahdelta ilmoitettiin löytyneeksi jälleen kaksi työstettyä, suurehkoa puuesinettä. Rantaveden alue tarkastettiin, mutta esineitä ei löytynyt. Rantavedessä on muita irrallisia, pienehköjä puuosia hajanaisesti.

Kuikkaniemi (1000039126) (Löytöpaikat)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Lieksan Pankajärvellä, Lieksanjokeen kuuluvan Pankajärven Kuikkaniemessä, niemen eteläkärjessä.
Eri kokoisia tukkeja ja puukappaleita, laudanpätkiä ja seipäännäköisiä päästä työstettyjä kappaleita hajallaan niemenkärjen alueella. Muutamissa kappaleissa näkyy työstönjälkiä. Ei havaittavissa mitään kokonaista tai rakennettua osaa.

Kivelä (1000039694) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Löytöpaikka sijaitsee Moilasenvaaran ja Kivelän tilan olevan pellon reunassa. Paikalta on ojan kaivun yhtyedessä 1947 löydetty kaksi kivikautista talttaa tai kirvestä, jotka ovat olleet yksityisessä omistuksessa vuoteen 2020 saakka. Löydön tarkka luonne on määrittämättä, eikä kohdetta ole toistaiseksi tarkastettu maastossa.

Tervasniemi SW (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paikalta on vuonna 2017 löytynyt metallinetsinnässä rautakaudelle tai keskiajalle sijoittuvia metalliesineitä. Vuoden 2020 inventoinnissa paikalla ei todettu mitään kiinteään muinaisjäännökseen viittaavaa.
Löytöpaikasta noin 200 metriä koilliseen sijaitsee rautakaudelle tai keskiajalle sijoittuva asuinpaikka Tervasniemi.

Mösönaho S (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Mösönahon laavupaikan eteläpuolelta on vuoden 2020 inventoinnissa paikannettu yksi kvartsi-iskos. Noin 75 metriä löytöpaikan pohjoispuolella sijaitsee Mösönahon mahdollinen rautakautinen hautapaikka. Kohteen maaperä on hiekkamoreenia ja ympäristö lähinnä mäntykangasta.

Miinoo (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Metallinetsinnässä on löytynyt 15 cm syvyydestä hiekkamaasta kaarevaselkäinen kirves, jossa on ilmeisesti ollut pitkä hamara. Ajoitus myöhäisrautakausi/keskiaika. Lisätietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM 14379.

Selkäniemi (1000040879) (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Metallinetsinnässä on löytynyt 20 cm syvyydestä katkelmallinen nuolenkärki. Lisätietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM 14373.

Kotalahti (1000041803) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Joensuun Luotsiniemeen suunnitellulla maakaapelilinjalla tehdyn arkeologisen inventoinnin yhteydessä vuonna 2021 alueella on havaittu pintalöytöinä kvartsi-iskoksia. Koekuopissa ei havaittu merkkejä kiinteästä muinaisjäännöksestä ja inventointihavaintojen perusteella havaintoja on pidettävä irtolöytöinä.

Pajaniemi (1000041906) (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä on toukokuussa 2021 löytynyt pellosta nuolenkärki 15 cm syvyydestä. Maassa havaittiin runsaasti rautakuonaa. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM19600.

Löpönvaara (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Metallinetsinnässä on kesäkuussa 2021 löytynyt 20 cm syvyydestä poikkiteräinen nuolenkärki. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM19605.
Kohdetta ei ole tarkasteltu maastossa.

Hätilä (Löytöpaikat)
Historiallinen; Kesäkuussa 2019 rannan läheisestä pellosta löytyi metallinetsinnässä kupariseoskuonan kappale. (ks. Ilppari ILM 10927)
Pellosta on toukokuussa 2021 löytynyt 20 cm syvyydestä piinuolenkärki. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM 19597.

Mustan Mäntyjärven itäranta (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä on heinäkuussa 2021 löytynyt 15 cm syvyydestä poikkiteräinen nuolenkärki. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM19601.

Juurikkajärvi Suoranta (Löytöpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Juurikkajärventien pohjoispuolella olevalla vanhalla, koivullu istutetulla pellolla. Paikalta on keväällä 2021 löytynyt metallinetsinnässä 1500- ja 1600-luvuille ajoittuva rahakätkö sekä muuta historiallisen ajan esineistöä noin 120 metrin mittaiselta matkalta.
Löydöt liittynevät kohteen läheisyydessä oleviin muihin löytöpaikkoihin ja kiinteisiin muinaisjäännöksiin (mm. Juurikkajärvi Kalmistolan (1000006478) ortodoksikalmisto sekä Juurikkajärvi Lisähietalan (1000037673) rautakauden lopulle ja keskiajan alkuun ajoittuva löytöpaikka).
Tarkastuksessa 2022 alueen havaittiin olevan topografialtaan tasaista ja nuorta koivua kasvavaa vanhaa peltoa. Rahat ovat läheltä maan pintaa. Paikalla ei tarkastushetkellä ollut havaittavissa kiinteään muinaisjäännökseen viittaavia merkkejä. Kyse lienee paikalleen levinneestä kätkölöydöstä, joka on suurelta osin nostettu maasta löytäjän toimesta.

Saarela (1000042105) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Saarelan tilan eteläpuoliselta pellolta on vuonna 2021 löytynyt metallinetsinnässä rautakautinen tai keskiaikainen padan korva. Arkeologin valvonnassa suoritetun noston yhtyedessä ei tavattu muita löytöjä tai kiinteään muinaisjäännökseen viittaavia merkkejä.

Likolahti (1000042107) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Likolahden itäpuoliselta peltoalueelta, aivan pellon reunasta on vuoden 2021 metallinetsinnässä löytynyt ilmisesti 1700-luvulle ajoittuva rahakätkö.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja se vaatii lisäselvitystä.

Lopotti (1000042108) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Alueelta on vuoden 2021 metallinetsinnässä löytynyt historiallisen ajan vyölaitteeseen (ns. lappavyö) kuuluva solki. Löytöpaikka on Lopotin tilane pellolla.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Vaatii lisäselvitystä.

Lopotti 2 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on vuoden 2021 metallinetsinnässä löytynyt sydämenmuotoinen historiallisen ajan riipus. Löytöpaikka on Lopotin tilan eteläpuolisella pellolla.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Vaatii lisäselvitystä.

Lopotti 3 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on 2021 metallinetsinnässä löytynyt historiallisen ajan vyöllislaitteeseen kuuluva kukkaron sulkinen. Löytöpaikka on Lopotin pellon eteläpuolinen pelto.

Lehmisaari (1000042783) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Lehmisaaren eteläkärjen rantahiekasta on löytynyt isketty kvartsiittimukulan kappale.

Niinilahti 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Niinilahdentien eteläpuolella erottuu loiva rantamuodostuma, jonka alapuolella on peltoa. Paikalta on kaadettu metsä ja sen uudistamisen yhteydessä auratulta alueelta löydettiin kaksi kvartsi-iskosta sekä useita tulen rapauttamia kiviä, jotka olivat levinneet muutaman metrin laajuiselle alueelle. Löytöpaikan läheisyydessä maanpinta on monin paikoin rikki ja hiekkainen maa on esillä. Läheiset pellot olivat tutkimuksen aikaan nurmella.
Löytöpaikan ympäristöä pellon koillispuolisella alueella tutkittiin laajalti, mutta muita merkkejä esihistoriallisesta ihmistoiminnasta paikalla ei havaittu, vaikka havainnointiolosuhteet olivat hyvät. Löytöpaikan lounaispuolisen peltoalueen pinta oli peitteinen, joten peltoaluetta ei tarkastettu. Maaston muotojen perusteella on mahdollista, että (mikäli alueella on ollut kivikautinen asuinpaikka) sen keskeiset alueet saattavat olla pellon puolella. Tätä seikkaa ei saatu tarkastettua. Tästä syystä kohteen todettiin havaintojen perusteella olevan löytöpaikka eikä kiinteä muinaisjäännös.

Turulanhiekka (Löytöpaikat)
Historiallinen; Hattusaaren itärannalla sijaitsevan Turulanhiekka-nimisen hiekkarannan keskivaiheilta löydettiin inventoinnin yhteydessä pala profiloidun saviastian reunaa – ns. karjalaista keramiikkaa, jonka ajoitus on lähinnä keskiaika. Hiekkaranta on suojainen, loiva ja on siten soveltunut hyvin veneiden rantautumispaikaksi. Turulanhiekasta 400-metriä lounaaseen sijaitsee 1672 perus-tettu Tietävälän talo ja sijaintinsa puolesta ranta sopisi hyvin tämän saaren tiettä västi vanhimman talon venevalkamaksi. Saviastian pala löytyi aaltojen huuhtomalta hiekalta eikä rannalta löytynyt yrityksistä huolimatta enempää keramiikkaa tai muita löytöjä.

Suurikylä Myllyjoki 2 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Metallinetsinnässä on huhtikuussa 2022 löytynyt mansikkamaalta särmänuppisen hevosenkenkösoljen katkelma. Löytöä ei ole vielä luetteloitu kokoelmiin. Lisätietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM 21726.

Aajenpuro (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Luonnossa liikkuja on löytänyt maasta kvartsiittiesineen läheltä Aajenpuron luonnonsuojelualuetta. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa, Ilppari ILM 11132.

Holoppala (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta 8.5.2019 metallinetsinnässä löytynyt korvakeputki, todennäköisesti kyseessä on vyöllislaitteen suljin.
Lisätietoa viranomaiskäyttöön Ilppari ILM 10821.

Holoppala 1 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnän yhteydessä pellosta 8.5.2019 löytynyt hopeinen kantasormus.
Viranomaiskäyttöön Ilppari ILM 10823.

Vanhalan pelto (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta pieneltä alalta 21 kuparirahaa. Tarkastamaton, viranomaisille lisätietoa Ilppari-palvelussa.

Kokkojoki (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Soikea tulusrauta ja ruoto nokisesta maasta. Tarkemmin viranomaisille Ilpparissa. Tarkastamaton.

Honkalampi (1000044792) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Honkalammen lounaispuolisesta metsästä metallinetsinnän yhteydessä talteenotettu veitsi.
Lisätietoa viranomaiskäyttöön Ilppari ILM 12039.

Kiimaniemi (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metsästä 23.11.2018 metallinetsinnän yhteydessä talteenotettu ruotoveitsi.
Huom! Löytöpaikan sijainnista ei ole täyttä varmuutta. Viranomaiskäyttöön ks. lisää Ilppari ILM 12037.

Laamala (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Metallinetsinnässä on kesäkuussa 2022 löytynyt Lieksanjoen vesistöön kuuluvan Neitijärven rannan läheltä myöhäisrautakautiseen naisenpukuun liittyvä veitsi koristellusta kupariseospellistä tehdyssä tupessa. Löytösyvyys 20 cm. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM22724.

Hietala 2 (1000044811) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta 16.9.2019 metallinetsinnän yhteydessä talteen otettu neulakota.

Likunlinna (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Likunlinnan luonnonsuojelualueelta on metallinetsinnässä löytynyt kaksi pienilehtistä nuolenkärkeä ja historiallinen puukko. Löytösyvyys 15 cm. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM22711.

Meijeri (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta on metallinetsinnässä keväällä 2019 löytynyt metallinen matkaikoni 10 cm syvyydestä.

Roivala (Löytöpaikat)
Historiallinen; Roivalan tilan pellolta on löytynyt 1980-1990 -lukujen taitteessa rautainen nuolenkärki, joka ajoittunee muotonsa perusteella 1600-1700-luvuille. Pikkuvihan aikaisen sissipäällikkö Lauri Roivaan asuinpaikka tiedetään sijaitsevan alueella.

Reitsanvaaran vastaranta (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on Lieksanjoen etelärannan läheltä lokakuussa 2022 löytynyt yksiväkäinen keihäänkärki 20 cm syvyydestä. Löytöpaikka on istutustaimikkoa. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM25132.
Vaatii lisäselvitystä; löytöpaikka ei ole tarkastettu maastossa.

Väliniemi (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on löytynyt salmen metsäiseltä itärannalta laajalta alueelta rautakorvakkeisen kuparikattilan katkelma ja muuta potentiaalisesti myöhäisrautakautista tai keskiaikaista esineistöä (ks. alakohteet). Löytösyvyydet 20 - 30 cm. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM25131.

Kokkoniemi (1000045696) (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Hämeenjärven itärannan terassilta on syyskuussa 2022 löytynyt metallinetsinnässä laajalta alueelta rautakautista tai keskiaikaista/historiallista esineistöä, kuten kupariseoksinen ratassoljen tai kehäristiriipuksen katkelma. Ks. alakohteet. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM25130.

Iso Valkealampi (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Kohde on noin 3 metriä pitkä yksipuinen ruuhi. Kohde sijaitsee muta- ja hiekkapohjalla noin kahden metrin syvyydessä. Lähimpään rantaan on matkaa noin 25 metriä.

Mäntylä-Kalliola (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Salaojaputken kaivamisen yhteydessä (18.6.2019) löytyi liusketikarin tai -keihäänkärjen katkelma. Löytösyvyys oli n. 70 cm.
Lisätietoa viranomaiskäyttöön Ilppari ILM 13281.

Netsinlahti (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Netsinlahden rannan läheisyydestä löytyi metallinetsinnässä kupariseoksinen solki (Löytöpvm. 19.10.2018). Löytäjä oli lisäksi havainnut mahdollisen pyyntikuopan jäänteen.

Laamila (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellon kyntämisen jälkeen löytyi vuolukivinen valinmuotin puolikas (Löytöpvm. 3.8.2019). Alue on Laamilan tilan vanhaa pihapiiriä. Tarkka löytöpaikka ei ole tiedossa.

Hovila (1000047118) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta metallinetsinnässä löytynyt kasteristi.

Kirkkoranta (1000047450) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metsittymässä olevalta pellolta löytyi metallinetsinnässä kesällä 2018 luultavasti hopeinen sinettisormus, luultavasti uuden ajan alusta noin 1500- tai 1600-luvulta.

Haapaniemi (1000047518) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Pellosta löytyi 1980-luvulla kalkkikivestä tehty oikokirves.

Ylemmäisenjärven koillisranta 2 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paikalta on toukokuussa 2022 löytynyt metallinetsinnässä katkelma viikinkiajan pyöreästä riipuksesta (Kivikoski 1973: Abb. 778) sekä ketjun lenkki. Löytösyvyys 15 cm. Löytäjä havaitsi kuntan alla nokimaata. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM21866.
Vaatii tarkempaa selvitystä. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Telkkälampi (1000047668) (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Metallinetsinnässä on kesäkuussa 2023 löytynyt Lieksanjoen vesistöön kuuluvan Telkkälammen lasku-uoman luoteispuoleisesta metsästä, 10 cm syvyydestä, viikinkiajan särmänuppinen hevosenkenkäsolki. Tarkempaa tietoa viranomaiskäyttöön: ilppari ILM26795.
Vaatii tarkempaa selvitystä. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Nukkiniemi 3 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä on kesäkuussa 2023 löytynyt 15 cm syvyydestä tasateräinen nuolenkärki ja alakohteeksi merkitty lehdellinen nuolenkärki. Ilppari ILM26851, ILM26852.

Laukkala (1000047671) (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Pellosta on metallinetsinnässä löytynyt plastillinen linturiipus 1100- tai 1200-luvulta ja niitattua kuparipeltiä. Tarkempaa tietoa viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM26763.

Saunaniemi (1000047675) (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Hanelinlampeen pistävältä niemeltä on vuonna 2020 löytynyt metallinetsinnässä 25 cm syvyydestä rautainen nuolenkärki, pieni rautakiila (kirveensilmästä?) ja leikeltyä/sulanutta kuparipeltiä. Löytäjä ei havainnut maassa tulenpidon jälkiä. Tarkempaa tietoa viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM14310, ILM14311.
Vaatii tarkempaa selvitystä. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Kilinsalmi (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä on Kilinsalmen pohjoisrannan läheltä löytynyt kesäkuussa 2023 suippolehtinen nuolenkärki 15 cm syvyydestä. Ilppari ILM26850.

Paakkunala (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paakkunalan tilan pohjoispuoliselta pellolta on löytynyt syksyllä 2022 mahdollinen rautakautinen/keskiaikainen nuolenkärki. Esine löytyi metallinetsinnässä pellon pinnasta. Samalta paikalta myös piikkilangan kappaleita, nauloja ja muuta modernia metalliromua.

Tenessiinsalmen ranta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Veneillessä rantahietikolta löytyi pieniä kvartsi-iskoksia.

Riikosensalmenkorva (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Veneillessä rantahietikolta löytyi kvartsikaavin, -iskoksia ja -ydin.

Anninsalmi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rantahietikolta löytyi harrastusinventoinnissa kvartsi- ja kivilaji-iskoksia. Paikalla havaittiin myös epävarmoja nuotiokiviä, joiden ajoitus ei ole varma.

Konttiluhta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Veneillessä rantavedestä ja hietikolta löytyi kvartsi- ja kvartsiitti-iskoksia sekä mahdollinen kaavin.

Lemilahden eteläranta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rannalta löytyi veneilyn yhteydessä kvartsi-iskoksia.

Välijoki 2 (1000048037) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tieleikkauksesta löytyi luonnossa liikuttaessa kvartsi-iskoksia ja mahdollinen purasin.

Hietasaaret (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rannalta löytyi veneilyn yhteydessä kvartsi-iskoksia.

Hietasaaret 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rannalta ja sortuneelta rantapenkereeltä löytyi veneilyn yhteydessä kvartsikaavin ja iskoksia.

Yppylä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rantavedestä löytyi palaneiden putkiluiden paloja sekä kvartsi-iskoksia. Paikalta on havaintoina myös lohkottuja kiviä ja mahdollista kiveystä ja hiomalaaka.

Anninsalmi 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tuulenkaadosta löytyi piskuinen kvartsi-iskos.

Rännänsaari (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rannalta löytyi veneilyn yhteydessä kvartsi-iskoksia.

Lammassaaren koillisniemi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Hiekkarannalta löytyi veneilyn yhteydessä kvartsi- ja kivilaji-iskos.

Mujeliete (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Matalasta rantavedestä löytyi veneillessä kvartsi-iskos.

Korpivirta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rannalta löytyi kanoottiretkellä kvartsi-, kvartsiitti- ja kivilaji-iskoksia.

Niinikumpu Ulriksberg (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta löytyi metallinetsinnässä elokuussa 2020 ortodoksinen kasteristi, metalli-ikonin katkelma ja muita historiallisen ajan esineitä.

Korpivirta 2 (Löytöpaikat)

Kiimaniemensalmi (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rantavedestä löytyi veneilyn yhteydessä kvartsi- ja kivilaji-iskoksia.

Likunlinna 3 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rannalta löytyi harrastusinventoinnissa pieniä kvartsi-iskoksia ja mahdollinen raaka-ainekiven palanen.

Tervaharju (1000048223) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta löytyi metallinetsinnässä huhtikuussa 2020 historiallisen ajan esineistöä, mm. ortodoksinen kasteristi, kehäsolki ja tulusrauta. Löydöille on vain yksi koordinaatti.

Haapala (1000048229) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta löytyi metallinetsinnässä huhtikuussa 2020 historiallisen ajan esineitä, mm. kasteristejä ja sarvas-sormus. Löydöille on vain yksi koordinaatti.

Vesitorninmäki 2 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Mäeltä löytyi metallinetsinnässä umpirautainen tykinkuula.

Kiviharju (1000048279) (Ei määritelty)
Kivikautinen; Yksityishenkilöltä tulleen tiedon mukaan Kiviharjun länsipuolella kulkevan metsätien pinnassa ja varressa on nähtävissä kvartsi-iskoksia. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa ja sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Palokangas 4 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilön tekemän ilmoituksen mukaan alueella olevalta metsäauratusta kohdasta on löytynyt kvartsi-iskoksia sekä yksi mahdollisesti kivikautiseen asuinpaikkaan liittyvä kuoppajäännös. Kohteen maaperä on hienoa hiekkamaata.

Kyrönlampi 3 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan paikalla olevista rikkoutuneen pintamaan kohdista on löytynyt kvartsi-iskoksia. Lisäksi paikalla on nähtävissä muutamia kuoppajäännöksiä. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Kyrönlampi 4 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan paikalta on löytynyt kivikautiseen asuinpaikkaan viittaavia kvartsi-iskoksia. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Kyrönlampi 2 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan alueelta on löytynyt kvartsi-iskoksia. Löydöt ovat metsäaurausvaoista noin 5x10 metrin laajuiselta alueelta. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Hiekanpää (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan Vaaranmäen ylittävän hiekkaisen metsätien pinnasta on löytynyt kvartsi- tai pii-iskos. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.

Louhelansaari lounainen hiekkaranta (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkiön ilmoituksen mukaan Louhelansaaren lounaisrannalla olevalta hietikolta on löytynyt kvartsi-iskos.
Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii lisäselvityksiä.

Kiimakangas (1000048305) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan Kiimakankaan ja Kiimalammen väliseltä hakatulta alueelta on löytynyt kvartsikaavin.

Kiimakangas (1000048306) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Yksityishenkilön ilmoituksen mukaan Kiimakankaan ja Kiimalammen väliseltä hakatulta alueelta on löytynyt mahdollinen kvartsikaavin. Noin 60 metrin päässä kaapimen löytöpaikasta on ilmoituksen mukaan nähtävissä kaksi laakeaa painannetta.

Juurikkajärvi Pekkala (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta löytyi metallinetsinnässä kesäkuussa 2020 hopeinen kasteristi.

Lontsila (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Paikalta on löytynyt kivitaltta/poikkikirves (ilmoitettu 2023). Löytöilmoituksessa maininta "nuotiopaikasta". Vaatii tarkempaa selvitystä. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.
Ilppari ILM27838.

Niemelä 2 (1000048343) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä pellolta löytyi kasaan taitettu kehäsolki.

Maakumpu (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta löytyi metallinetsinnässä vuonna 2018 koristeellinen kuontalopuikko noin 1700-1800-luvulta.

Melakangas 4 (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rannan tuntumasta löytyi kvartsi-iskoksia ja keramiikan palanen.

Hiekkaniemi (1000048894) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rantavedestä on löytynyt itäkarjalainen tasataltta. Ilppari ILM22918.

Niskala (1000048925) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Peltoa raivattessa on 1960-luvulla löytynyt kaksi tummasta kivilajista huolella hiottua nelisivuista tasatalttaa. Pielisen museo toimittanut löydöt Museovirastolle vuonna 2023 (Ilppari ILM28593). Löytöpaikalla kasvaa yksinäinen pihlaja. Löytöpaikkaa ei ole tarkastettu maastossa.

Pajula 2 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta löytyi metallinetsinnässä syyskuussa 2020 rahoja 1600-luvulta 1800-luvulle (ei otettu kokoelmiin) sekä historiallisen ajan pienesineitä (ks. myös alakohteet).

Telkkälampi 2 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paikalta on lokakuussa 2023 löytynyt metallinetsinnässä pieni rullapäinen hevosenkenkäsolki 20 cm syvyydestä. Alakohteeksi merkitty poikkiteräisen rautanuolenkärjen löytöpaikka noin 50 metriä luoteeseen. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM28943.

Telkkälampi 3 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Löytöilmoituksen mukaan noin kolmen neliömetrin laajuiselta alueelta on löytynyt metallinetsinnässä mm. kuparipellin kappaleita ja rautainen puukko. Löytösyvyys noin 20 cm. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM28943.
Vaatii tarkempaa selvítystä. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Telkkälampi 4 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paikalta on lokakuussa 2023 löytynyt rautainen nuolenkärki. ILM28943.

Kokkolahti (1000049374) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä kuparipellin kappaleita ja kiilamainen rautaesine noin 2 - 4 metrin etäisyyksillä toisistaan. Alakohteeksi merkitty viikatteenterän löytöpaikka. Ilppari ILM28945.

Ritojoen niska (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Paikalta on vuonna 2023 löytynyt metallinetsinnässä 15 - 20 cm syvyydestä kaksiväkäinen nuolenkärki ja veitsi. Ilppari ILM28976.

Hovinmäki (1000049499) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta löytyi metallinetsinnässä lokakuussa 2020 viskari ja luodinvalupihdit.

Netsinlahti 2 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Paikalta on vuonna 2023 löytynyt metallinetsinnässä 20 cm syvyydestä kupariseoksinen kattilan rengaskorva, nuolenkärjen ruoto ja pieni talttamainen terä, ehkä poikkiteräisestä nuolenkärjestä. Ilppari ILM28954.

Karsikkoniemi (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Vuonna 2023 paikalta on löytynyt metallinetsinnässä katkelma nuolenkärjestä (luultavasti haarateräinen), silputtu kuparipellinpala ja pieni koristeeton hihnansoljen kehikko. Löydöt tulivat noin 4 neliömetrin alueelta. Ilppari ILM28975.

Mukajoki (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Paikalta on vuonna 2023 löytynyt iso tasateräinen nuolenkärki 20 cm syvyydessä. Ilppari ILM28949.

Lontta Matkalahti (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä rautainen kattilankorva ja paksuhamaraisen ison veitsen (väkipuukon) katkelma noin 30 cm syvyydestä. Esineet olivat noin 2 metrin päässä toisistaan. Ilpparti ILM28947.

Hämeenlampi (Löytöpaikat)
Historiallinen; Rannalta on löytynyt rautakuonaa. Ilppari ILM28948.

Salmenmäki 3 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metsästä löytyi metallinetsinnässä elokuussa 2020 kupariseossormus noin 10 cm syvyydestä. Löytäjän mukaan alueelta kerrotaan löytyneen pääkalloja.
Lisätietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM 16635.

Lokanvaara (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Karjarakennuksen pohjaa kaivettaessa on 1950-luvulla löytynyt oikokirves.

Sonkaja Heikkilä (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Ojasta on vuonna 1955 löytynyt itäkarjalainen tasataltta.

Miinoo Mustaniemi (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metsästä löytyi metallinetsinnässä toukokuussa 2020 kartiomainen rautaesine (keihään kenkäin?) 10 cm syvyydestä. Lisätietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM 14375.

Miinoo Niittylahti (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metsästä löytyi metallinetsinnässä toukokuussa 2020 kupariseosesine 25 cm syvyydestä. Lisätietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM 14378.

Särkkälä (1000050909) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pihapiiristä löytyi metallinetsinnässä kaksipiikkinen viskari ja sormus (alakohde).
Lisätietoa viranomaiskäyttöön Ilppari ILM 18629 ja 18858.

Kissapuro (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä toukokuussa 2021 löytyi pellosta vyönsolki.

Rantakangas (1000051220) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Metsässä olleesta tuulenkaadosta löytyi suurikokoinen reikäkivi.

Pitkäniemi (1000051228) (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Niemeltä on huhtikuussa 2024 löytynyt metallinetsinnässä 35 cm syvyydestä putkikirves. Lisätietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM29845.

Multiniemi (1000051478) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rantahietikosta löytyi pieniä kvartsi-iskoksia.

Peltomäki (1000051501) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tieurasta löytyi kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta.
Lisätietoa viranomaiskäyttöön Ilppari ILM 10523

Mäkitalo (1000051504) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tieurasta löytyi kivitaltta, kvartsi-iskoksia, palanutta luuta ja hiiltä.

Valkeinen (1000051505) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tieurasta löytyi kvartsi-iskos.

Valkeinen 2 (1000051506) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tieurasta löytyi kvartsi-iskos ja ja raakatyöstetty kivi.

Kettulan hakkuuaukko (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Kaivinkoneen tekemistä mätästyslaikuista on löytynyt lohkoutuneita kvartseja, joiden seassa on todennäköisiä iskoksia, Löytäjän ilmoituksen mukaan mäen päällä on sammaloituneita kiviraunioita. Kvartsilöytöpaikkaa ja kiviraunioita ei ole tarkastettu maastossa.

Pekkala (1000051576) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä toukokuussa 2020 löytyi metsästä ortodoksinen kasteristi.

Tyräsaari (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Tyräsaaren itärannalta löytynyt mahdollinen kvartsi-iskos seudulla liikkuneen yksityishenkilön toimesta (ILM30783). Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen edellyttää maastotutkimuksia.

Ahonalanen (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Suitsansaaren länsilaidalla olevalta, järveä kohti loivasti laskevalta kankaalta on kesällä 2024 paikannettu metallinetsinnässä myöhäisrautakautinen partakirves (ILM30927). Tästä noin 50-80 metriä etelään on metallinetsinnässä löydetty historiallisen ajan esineistöä.

Välipelto (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta löytyi metallinetsinnässä hihnansolki.

Karikumpu (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metsästä löytyi metallinetsinnässä karhukeihäänkärki.

Herranniemi (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä kesäkuussa 2021 pellosta löytyi tinahelmi.

Hali (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä kesäkuussa 2021 pellosta löytyi metallinen värttinänkehrä.

Selkäsuunhiekka (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Ansiniemen eteläpuolelta on vuonna 2024 löytynyt lähinnä merovingiajalle ajoittuva ns. "keskivenäläinen kirves." Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen vaatii lisätutkimuksia.

Veikonpelto (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta on löytynyt metallinetsinnässä kolme Sarvas-sormusta, kasteristien katkelmia ja muuta historiallisen ajan esineistöä.

Lampila (1000052516) (Löytöpaikat)
Historiallinen;

Kankaala (1000052567) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä lokakuussa 2021 pellosta löytyi uuden ajan vyönsolki.

Leskelä (1000052571) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä elokuussa 2021 pellosta löytyi kirjansolki.

Koivulevansuon pohjoispuoli (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Jäätsalon saaren itäosan metsästä on metallinetsinnässä löytynyt kaksiväkäinen ja keskiharjainen nuolenkärki (Ilppari ILM32109). Löytösyvyys 20 cm. Alueella havaittu myös rautakuonaa ja sulaa kupariseosta.

Lopotti 4 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä lokakuussa 2021 pellosta löytyi sormuksen katkelma.

Kankaala 2 (1000053141) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä marraskuussa 2021 pellosta löytyi kupariseosesineen katkelma.

Tammasuo (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Tammasuon itäpuolisen kalliopaljastuman päältä, sammalmättään alta, löytyi lokakuussa 2024 pitkäruotoinen ja leveälehtinen nuolenkärki (Ilppari ILM32397). Nuolenkärki oli matalahkossa kalliopinnan painaumassa.

Kuokanniemi (1000053636) (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Eimisjärven Kuokanniemeltä on kesäkuussa 2023 löytynyt metallinetsinnässä tasateräinen nuolenkärki.

Sikosärkänlämpi 2 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Marraskuussa 2024 paikalta on löytynyt hajallaan mm. poikkiteräinen nuolenkärki, mahdollisesti rautakautinen kirveenteräkatkelma ja kuparipellistä leikattuja kappaleita (luultavasti kattilasta). Löytösyvyys: 30 cm. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM33089.

Viidankumpu (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Lokakuussa 2024 paikalta on löytynyt metallinetsinnässä kuparipellistä kierrettyjä putkispiraaleja ja kaksi rautaista kärkeä (ilmeisesti ns. kolmioriipuksia, lähinnä pohjoisessa Fennoskandiassa esiintyvä myöhäisrautakautinen ja keskiaikainen esinemuoto). Löytösyvyys: 25 cm. Tarkempia tietoja viranomaiskäyttöön: ILM33092.

Sijaissalmen itäranta 1 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Metallinetsinnässä on kesällä 2023 löytynyt vierekkäin väkipuukko ja ristiretkiajan plastisen eläinriipuksen katkelma. Löytäsyvyys 20 cm. Paikka sijaitsee Puuruunjärven Sijaissalmen rannalla taimikon reunassa. Lisätietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM33102.
Alakohteeksi merkitty myöhäisrautakautisen partakirveen löytöpaikka (syvyys 30 cm, Ilppari ILM33103).

Sijaissalmen itäranta 2 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Rannalta on kesällä 2024 löytynyt metallinetsinnässä noin metrin päässä toisistaan 20 cm syvyydestä kapea nuolenkärki ja myöhäisrautakautiselta vaikuttava veitsi. Alakohteeksi merkitty paikka, josta löytynyt kuparipellistä kierretty kartio ja rei´itettyä kuparipeltiä noin metrin päässä toisistaan 20 cm syvyydestä. Ilppari ILM33109.

Säyneenlammen länsipuoli (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Säyneenlammen viereisen mäen länsipuolelta on löytynyt kesällä 2024 löytynyt metallinetsinnässä nuolenkärki, jonka ruotoon on pujotettu ristiretkiaikainen pronssihelmi. Läheltä, noin 10 metrin päässä terassitasanteelta, on löytynyt toinen nuolenkärki. Löytösyvyys 20 cm. Ilppari ILM33110.

Miinansärkkä 2 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Metallinetsinnässä on kesällä 2024 löytynyt 20 m syvyydestä tasateräinen nuolenkärki ja kuparipeltiesine. ILM33116.
Vaatii tarkempaa selvitystä. Kohdetta ei ole tarkastetu maastossa.

Sijaissalmen länsiranta (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Kesällä 2024 on Sijaissalmen taistelukaivantojen viereisestä rantametsästä löytynyt metallinetsinnässä väkipuukko ja noin 1,5 metrin etäisyydellä siitä iso kuparipellin kappale ja pieni nuolenkärki. Löytösyvyys 30 cm. Ilppari ILM33119.

Sijaissalmen itäranta 3 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Noin 5 metrin säteellä koordinattipisteestä on kesällä 2024 löytynyt metallinetsinnässä kuparipellin katkelmia, iso kaarevahamarainen veitsi, kupariseoksinen silmäneula ja muita kupariseos- ja rautaesineitä. Löytösyvyys 20 cm. Ilppari ILM33108.

Puuruunjärven rantatie (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Puuruunjärven länsirannalla kulkevan soratien pohjasta on kesällä 2024 löytynyt metallinetsinnässä metrin välein kaksi leveäteräistä rautanuolenkärkeä ja noin neljän metrin päässä toisesta kärjestä keritsimen katkelma.
Alakohteeksi merkitty paikka, jossa tien aurausjätekasoista on löytynyt mm. ristiretkiaikainen riipus ja kuperipellistä leikattu nuolenkärkimäinen esine (Kainuusta ja Lapista tunnettu esinemuoto).
Ilppari ILM33106, ILM33107.
Vaatii tarkempaa selvitystä. Kohdetta ei oele tarkastettu maastossa.

Puuruunjärven länsiranta (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Puuruunjärven länsirannalta, jyrkkärinteisen terassin niemekkeeltä, on kesällä 2024 löytynyt metallinetsinnässä tasateräinen nuolenkärki 20 cm syvyydestä. Ilppari ILM33118.

Naapurinjärven pohjoisranta (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Kesällä 2024 paikalta on löytynyt metallinetsinnässä rautakautiselta vaikuttava puukko ja noin 3 metrin säteellä siitä tasateräisen nuolenkärkien katkelmia. Löytösyvyys 30 cm. Ilppari ILM33120.

Naapurinjärven eteläranta (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Rantametsästä on kesällä 2024 löytynyt metallinetsinnässä tasateräinen nuolenkärki ja rautahela. Löytösyvyys 20 cm. Ilppari ILM33121.

Hämeenjärven länsiranta (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Rantametsästä on kesällä 2024 löytynyt metallinetsinnässä 30 cm syvyydestä poikkiteräinen nuolenkärki. Ilppari ILM33122.

Pellinvirran niska (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalla on kesällä 2024 havaittu metallinetsinnässä sekä rautakuonaa että kuparipeltiä. ILM33123.

Aarrekangas 2 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paikalta on kesällä 2024 löytynyt metallinetsinnässä mm. tasateräinen nuolenkärki, kuparipeltiä ja rautakautiselta vaikuttava puukko. Esineet löytyivät koordinaattipisteestä kaakkoon noin 20 metrin linjalta, joka seuraa korkeuskäyrää.
Ilppari ILM33125.

Melakangas 5 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Mahdollisen kivikautisen asuinpaikan (Melakangas 3) läheisyydestä on kesällä 2024 löytynyt metallinetsinnässä väkäsellinen keihäänkärki ja iso kuparipellin pala. Esineet löytyivät noin metrin päässä toisistaan 20 cm syvyydestä. Ilppari ILM33126.
Vaatii tarkempaa selvitystä, Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Koronsärkän itäranta (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paikalta on kesällä 2024 löytynyt metallinetsinnässä noin kolmen neliömetrin alueelta veitsi, kirveen teräkatkelma ja kuparipeltiä. Löytösyvyys 30 cm. Ilppari ILM33127.
Vaatii tarkempaa selvitystä. Kohdetta ei ole tarkastetu maastossa.

Turusenniemi 2 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä kesällä 2022 pellosta löytyi neulakota ja muita historiallisen ajan esineitä.

Talviaisvaara (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt avainkoukku, jossa riippuu kaksi rautaista avainta.

Päivilä (1000055237) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta on löytynyt neulakotelo.

Munkinvaara (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Rannalta on löytynyt pieni kvartsi-iskos.

Sirnihanlahti (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Paikalta on löytynyt metallinilmaisimella myöhäiuselle rautakaudelle tai keskiajalle ajoittuvia esineitä, padan korvake, nuorenkärjen kappale sekä neula (?). Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen määrittäminen edellyttää tarkempia tutkimuksia.

Toivola (1000055524) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta on löytynyt Sarvas-sormuksen katkelma ja muuta historiallisen ajan esineistöä.

Alasenjärven eteläranta (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Kuusikosta on metallinetsinnässä löytynyt poikkiteräinen nuolenkärki 10 cm syvyydestä. Ilppari ILM17916.

Iljanniemi 2 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta on löytynyt muutaman neliömetrin alalle levinneenä 1600-luvun tai viimeistään 1700-luvun alun rahakätkö. Metallinetsimen avulla löytynyt 81 korrodoitunutta kuparirahaa. Niistä 71 on varmuudella tai todennäköisesti Kristiinan 1/4-äyrisiä. Kymmenen rahaa vaikuttaa 1/6-äyrisiltä Kaarle XI:n tai viimeistään Kaarle XII:n ajalta. Ilppari ILM25156.

Pekkolanmäki (1000056048) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta on löytynyt kasteristi ja sormus.

Kokkomäki (1000056135) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä ortodoksinen kasteristi, vyöllispyörä ja talonpoikainen sormus. Löydöt voivat liittyä läheisen muinaisjäännöksen (Revonkylä Venälä) aikaiseen toimintaan.

Jokimaa (1000057730) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellossa on noin 8 aarin laajuinen alue, jolla sijaitsee rahalöytöjen tihentymä: 8 metallinetsinnässä löytynyttä rahaa, joista vanhin 1 äyri kuparirahaa vuosilta 1719 - 20 ja nuorin 20 kopeekkaa vuodelta 1840. Ilppari ILM34970.

Junnila (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä on toukokuussa 2025 löytynyt plootukätkö. Kätköön sisältyy kahdeksan 4 taalerin plootua ja neljä 1 taalerin plootua (kaikki Fredrik I:n ajalta, luettavissa olevat vuosiluvut 1724 - 1741). Löytöjen kuvat ja tarkemmat tiedot viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM35083.

Värtönlahti (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Rannalla sijaitsevalta harvennushakkuualueelta on löytynyt metallinetsinnässä poikkiteräinen nuolenkärki (Ilppari ILM35374).

Nuutila (1000060991) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellosta on vuosina 2024 - 25 löytynyt metallinetsinnässä suuri määrä uuden ajan asutukseen viittaavia rahoja ja pienesineitä. Vanhin ajoitettu löytö Kristiinan 1/4 äyri. Suurin osa löydöistä on noin puolen hehtaarin laajuiselta alueelta (lisätiedot viranomaiskäyttöön Ilppari-järjestelmässä).

Öllölä Paksuniemi (Löytöpaikat)
Historiallinen; Metallinetsinnässä kesällä 2022 rantametsästä löytyi rautaesineitä, mm. historiallinen väkipuukko.

Hirvola (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä myöhäiskeskiajan - 1500-luvun ikonografinen sormus Golgata-aiheella (kullattua hopeaa). Ilppari ILM35148.

Likolahti (1000083811) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Lahden rantavedestä, noin 40 cm syvyydestä, on löytynyt kolmepiikkinen kynsiatraimen terä, jonka malli on vanhimmillaan rautakautinen. Ilppari ILM35491.

Ukonlamminsärkkä (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metsätyökoneen ajouralta on löytynyt halkaisijaltaan noin 50 cm laajuiselle alueelle levinneenä kaksi nuolenkärkeä ja muiden rautaesineiden pieniä katkelmia. Ilppari ILM35375.
Vaatii tarkempaa selvitystä.

Rasvalammit (Alusten hylyt)
Ajoittamaton; Kyseessä on vuonna 2018 Rasvalammien pohjasta läheltä rantaa, pienen niemen länsipuolelta löytynyt ruuhen kappale, jonka pituus on löytäjän arvion mukaan noin kaksi metriä ja siitä oli arvion mukaan noin kolmannes jäljellä. Löytöilmoituksen (ilppari 32753) kuvien perusteella ruuhen peräosa on ehjä ja löytäjän mukaan ruuhessa oli reikä, joka ei vaikuttanut oksan reiältä. Ruuhen kappale on jätetty lammen pohjaan ja sen lähistöllä oli myös salvoksellisia puun kappaleita. Löytäjä jätti löytöpaikalle pystykepin merkiksi. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Jäätsalo Pitkäniemi (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Heinäkuussa 2025 paikalta on löytynyt metallinetsinnässä ehjä rullapäinen hevosenkenkäsolki myöhäisrautakaudelta. Löytösyvyys 30 cm. Lisätietoja viranomaiskäyttöön: Ilppari ILM35709.
Vaatii tarkempaa selvitystä.

Historiallinen; Paikalta on löytynyt riipuksen tai koruesineen katkelma.

Ryhjä (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta on löytynyt tykinkuulan fragmentti ja liipasinkaari.

Pellilä (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta on löytynyt musketinkuula.

Tennanniemi (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt kaksipiikkinen viskari.

Ryhjä 2 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt ompelukoukku.

Sepänniemi (Löytöpaikat)
Historiallinen; Pellolta on löytynyt padan paikkapala.

Kivipelto (1000091469) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt silputtua kupariseospeltiä kattilasta.

Sopeke 2 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt vyönsolki.

Sirhanmäki (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt kupariseoskattilan katkelma.

Paksuniemi (1000091492) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt kapeateräinen veitsi.

Erola (1000091672) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt rautainen jalustin.

Virsulahti 2 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Vedenpinnan ollessa normaalia alemmalla syyskuussa 2025 järvenrannasta, tavallisesti veden peittämältä alueelta, löytyi kehäsolkimainen nuoremman rautakauden koru, jolle tunnetaan vastineita Volgan alueen suomalais-ugrilaisista muinaisjäännöksistä. Ilppari ILM36893.
Vaatii tarkempaa selvitystä.

Tervalahti (1000094946) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Paikalta on löytynyt kivinen tuura.

Viinijärventien pellot (Löytöpaikat)
Historiallinen; Viinijärventien molemmilla puolilla olevilta pelloilta on vuosina 2023 - 25 löytynyt metallinetsinnässä uuden ajan asutukseen viittaavia rahoja ja pienesineitä. Selkeästi ajoitettavana löytönä mm. Pohjois-Karjalassa harvinainen Juhana III:n 8 äyrin klippinki, 1591. Ilppari ILM37394.

Väinölä (1000095152) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt vyönsolki

Kavioniemi 1 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä on syyskuussa 2025 löytynyt putkilukko ja alakohteeksi merkitty nuolenkärjen katkelma. Löytösyvyys 20 - 30 cm. Ilppari ILM38866. Löytäjän mukaan lukon löytöpaikan yläpuolella, niemen korkeimmalla kohdalla sijaitsee pyöreähkö, matala, useita metrejä halkaisijaltaan oleva kuopanne, joka vaikuttaa vanhalta. Mahdollinen asuinpainanne?

Kavioniemi 2 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä paikalta on syksyllä 2025 löytynyt putkilukon työntöavain (ei sovi putkilukkoon, joka on löytynyt hieman pohjoisempaa kohteesta Kavioniemi 1). Löytösyvyys 30 cm. Ilppari ILM38866.
Vaatii tarkempaa selvistystä.

Kavioniemi 3 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Syksyllä 2025 paikalta on löytynyt metallinetsinnässä nuolenkärki ja leikattua kuparipeltiä. Löytösyvyys 20 cm. Esineet löytyivät noin 40 cm päässä toisistaan. Ilppari ILM38866.

Nurmijärven luoteisranta (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paikalta on syyskuussa 2025 löytynyt metallinetsinnässä ristiretkiaikaisen kirveen hamarapuoli ja alakohteeksi merkitty rautainen kolmioriipus. Löytösyvyys 20 - 30 cm. ILM38867.

Pitkälahden lounaisranta 1 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Metallinetsinnässä Muntsurinvaaran juuren hakkuuaukiolta on löytynyt vieretysten 30 cm syvyydestä kuparipellin kappaleita ja rautainen kolmioriipus. Ilppari ILM38869.

Pitkälahden lounaisranta 2 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on syyskuussa 2025 löytynyt metallinetsinnässä veitsen ruoto 20 cm syvyydestä. Ilppari ILM38869.

Kokkojoki 1 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paikalta on elokuussa 2025 löytynyt metallinetsinnässä rautainen kolmioriipus 20 cm syvyydestä. ILM38871.

Kokkojoki 2 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä puukon katkelma ja iso kuparipellinkappale 30 cm päässä toisistaan, 20 cm syvyydestä. Ilppari ILM38871.

Kokkojoki 3 (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paikalta on elokuussa 2025 löytynyt metallinetsinnässä poikkiteräinen nuolenkärki ja alakohteeksi merkitty piikkimäinen nuolenkärki. Löytösyvyys 20 - 30 cm. Ilppari ILM38871.

Tervalahden länsiranta (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Syyskuussa 2025 paikalta on löytynyt koristeellinen veitsentupen heloitus ristiretkiajalta. Alakohteeksi merkitty puukon katkelman ja pienen kuparipellin palan löytöpaikka. Löytösyvyys 20 cm. Ilppari ILM38868.

Muntsurinjärven Pitkäniemi (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Syyskuussa 2025 Pitkäniemen tyvestä on löytynyt metallinetsinnässä poikkiteräinen nuolenkärki. Löytösyvyys 30 cm. Ilppari ILM38868.

Pitkälahden koillisranta (Löytöpaikat)
Historiallinen; Syyskuussa 2025 paikalta on löytynyt metallinetsinnässä 20 cm syvyydestä veitsen ruoto. Ilppari ILM38868.

Liinanlikolampi (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Lokakuussa 2025 paikalta on löytynyt metallinetsinnässä leikattuja kuparipellin kappaleita. Löytösyvyys 30 cm. Ilppari ILM38880.

Pitkälahden lounaisranta 3 (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt rikotun pitkähamaraisen kirveen silmänlape. Kirves on venäläistä tyyppiä, joka ajoitetaan 1300-luvulta 1600-luvulle. Vastaavantyyppisten kirveiden rikkominen on Lapin saamelaisarkeologisissa kohteissa tunnettu ilmiö. Löytösyvyys 30 cm. Ilppari ILM38869.

Keskiaikainen; Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä myöhäisrautakautiselta tai keskiaikaiselta vaikuttava puukko. Löytösyvyys 20 cm. ILM38869.

Keskiaikainen; Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä vanha puukko ja kuparipellistä leikattu kappale. Löytösyvyys 20 cm. ILM38879.

Lehtoniemi 4 (1000095394) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä pari palaa rautakuonaa. Alakohteeksi merkitystä paikasta löytynyt vanhoja veitsenteriä ja -ruoto. ILM38877.

Muntsurinvaara (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Paikalta on lähekkäin (30 cm:n halkaisijalta) löytynyt kaksi vanhantyyppistä puukkoa ja kuparipellistä leikattu pieni kappale. Löytösyvyys 20 cm. ILM38870.

Jussinsaari (1000095588) (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Jussinsaaresta on jo 1800-luvulla löytynyt ristiretkiaikainen partakirves (KM2573:9) "vanhalta asuntopaikalta".

Lehmikangas 2 (1000096173) (Löytöpaikat)
Historiallinen; Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä vanha veitsi ja pienen veitsen poikkiväännetty kahvaruoto. Esineet löytyivät 30 cm:n syvyydestä noin 20 cm:n päässä toisistaan. Ilppari ILM38868.

Ryönilänsärkkä (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Paikalta on löytynyt metallinetsinnässä nuolenkärki 20 cm:n syvyydestä. Ilppari ILM38867.

Majaniemi (1000096235) (Löytöpaikat)
Rautakautinen; Paikalta on vuonna 2025 löytynyt metallinetsinnässä rautainen kolmioriipus 25 cm:n syvyydestä. Ilppari ILM39455.

Määttälänvaara 2 (Löytöpaikat)
Keskiaikainen; Määttälänvaaran länsirinteen juurelta on löytynyt metallinetsinnässä lattea ja soikea nuolenkärjen lehti 20 cm:n syvyydestä. Ilppari ILM29393.

Jyrkätkalliot (Luonnonmuodostumat)
Ajoittamaton; Punainen värialue sijaitsee Puruveden rannalla lähellä Poroniemen kärkeä Jyrkätkalliot-nimisen kalliokohdan seinämässä. Paikalla on matala kallioniemi. Sen pinnaltaan pahoin kuluneen ja uurteisen seinämän keskellä on kalliojuonteeseen rajautuneena pienehkö, mutta ympäristöstä selvästi erottuva punamultaläiskä. Kohdasta ei voi nimetä mitään tunnistettavaa maalausjälkeä. Värjäytymä ei vaikuta valunnan aikaan saamalta, vaan on syntynyt ihmisen toiminnnan tuloksena. Punamultaläiskän alareunan korkeus on noin 2 m ja ylin kohta noin noin 3,5 m vedenpinnasta.
Tutkijat suhtautuvat Poroniemen läiskään mm. sen maalauskorkeuden takia suurella varauksella, ja arviot siitä menevät ristiin.

Jaatsinniemi (Kivirakenteet)
Ei määritelty; Jaatsinniemi sijaitsee aiemmin Rääkkylään kuuluneessa Asikon saaressa, Enanniemen pohjoispuolella, Asikon ja Enanniemen välillä olevan Asikonlammen itärannalla. Jaatsinniemen länsikärjessä olevalla kalliolla havaittiin n. 11 x 12 metrin laajuinen sammaloituneiden kivien alue, jossa oli isoja kiviä sekä irtonaisen tuntuisia pieniä kiviä. Avokalliota ei näkynyt sammaleen alta koko paikassa. Kivikko saattaa hyvinkin olla luontainen, mutta sijainti suojaisan vesireitin varrella on mielenkiintoinen ja vain 300 metriä niemeltä kaakkoon löytyi inventoinnissa varhaismetallikautinen Uitonkankaan asuinpaikka.

Kokkopelto (Luonnonmuodostumat)
Ajoittamaton; Kohde, kivikautiseksi asuinpaikaksi arveltu painanne sijaitsee Ahokkalan kylässä, Kokkopellon tilan koillispuoleisessa metsikössä, hiekkatien länsipuolella. Matkaa hiekkatien reunasta painanteen keskelle on 12,3 m.
Maasto on kosteaa mäntykangasta, mäntyjen joukossa kasvaa hieman kuusta. Aluskasvillisuus muodostuu paksusta karhunsammalkerroksesta, puolukasta ja kanervasta. Painanne sijaitsee hiekkaisen harjanteen laella, josta rinne laskee kohti pohjoista ja maasto muuttuu soisemmaksi. Ympäröivässä maastossa on runsaasti erilaisia muitakin painanteita mutta tämä oli muotonsa ja rakenteensa puolesta selkein.
Muodoltaan painanne on pyöreähkö ja siinä on heikosti erotettavissa vallimaista muotoa. Keskuskuopanne on hieman soikeampi ja sen halkaisija on 1,1 - 1,6 m. Vallien kanssa painanteen halkaisijaksi itattiin 3,2 - 3,3 m. Painanne on matalahko.
Inventoinnissa 2012 kohdetta ei ole paikannettu eikä alueella ei ole todettu mitään merkkiä muinaisjäännöksestä, asumuspainanteita, rakenteita, kulttuurikerrosta tai löytöjä. Havaintojen mukaan alueella on vanha hiekkakuoppa, jonka joskus kuoritulla itäreunamilla on nuorta metsää ja kaikenlaisia kuluneita maastonkohtia.

Ahokkalan koulu (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Röykkiö sijaitsee Ahokkalan kylässä, koulun urheilukentän ja Paiholantien (5101) välisessä metsikössä. Etäisyys Paiholantiehen on 28 m röykkiön keskipisteestä mitattuna. Ympäröivä maasto on melko tasaista, rinne viettää loivasti itäänpäin kohti urheilukenttää.
Puusto on pääasiassa kuusta ja hieman koivua, aluskasvillisuutta on vain vähän, lähinnä heinää ja muutamia varpukasveja. Osa läheisistä kuusista on melko vanhoja - arviolta 60-80 vuotiaita. Ympäristö ei vaikuta entiseltä pellolta vaan siinä on enemmän laidunmainen tunnelma. Lähimaastossa on muutenkin jonkin verran kiviä mutta tämä kohde on ainoa, joka muodostaa selvän röykkiön.
Röykkiö on muodoltaa soikeahko ja se koostuu halkaisijaltaan n. 40-50 cm kivistä. Kooltaan se on n. 3,5 x 2,5 m ja korkeus on vajaa puoli metriä. Röykkiö vaikuttaa hyvin säilyneeltä ja se on hyvin sammaloitunut.

Saarijärvi (1000028105) (Asuinpaikat)
Ei määritelty; Asumuspainanne sijaitsee terassin yläpuolisessa rinteessä, Saarijärven etelärannalla olevan lahden lounaisrannalla. Se on muodoltaan soikea, kooltaan 5-6x3-4 m, 0,75 m syvä. Painanteen läheisyydessä on palaneita kiviä ja kvartsi-iskoksia (noin 50x50 m:n alueella).
Lisäselvityksen 2016 perusteella on luonnonmuodostuma.

Pieni-Saarijärvi etelä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Äestysvaoissa havaittiin kvartsi-iskoksia pienellä alueella.
Lisäselvityksessä 2016 todettiin, että kvartsit ovat luontaisia äestyksessä murskautuneita.

Niinivaara (Luonnonmuodostumat)
Ajoittamaton;

Melaselkä Puronsilta (Kivirakenteet)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Neuvonniemen rajavartioasemalta noin 300 m pohjoiskoilliseen, Niemenjoelle vievän polun varressa, noin 20 m ns. Puronsillasta pohjoiseen. Merkkikivi on matala maakivi (koko noin 50 cm x 40 cm), jonka tasaiseen pintaan on hakattu ympyräkuvio. Ympyräkuvion läpimitta on noin 10 cm. Ympyrässä on neljä sakaraa, joiden pituus on noin 2 cm. Merkin sakarat osoittavat täsmälleen pääilmansuuntia.
Kiveä ei löydy. Löytötiedot epäselviä, nykyisin jo 1970-luvulta sammaloitunut. Löytyessäänkään kivi ei ole muinaisjäännös, vaan kulttuuriperintökohde.

Kaivonotkon lähde (Kultti- ja tarinapaikat)
Ajoittamaton; Uhrilähde on kahden melko jyrkän mäen välisessä notkelmassa. Se on pyöreä suonsilmäke. Sitä kerrrotan käytetyn vielä 1800-luvulla.
Inventoinnin 2012 mukaan kohde ei ole paikannettavissa. Laakean harjanteen laen itäreunamille on nyt talo ja pihamaata. Sen länsi- ,lounais- ja itäpuolella on harjualueen notkelmia (mm. suppakuoppia) joissa ei havaittu mitään merkkejä mistään lähteeksi tulkittavasta. Lähialueella ei havaintoja lähteestä tms. Paikan sijainti ei ole tiedossa - kohde ei ole paikannettavissa. Kyseessä lienee perimätieto ja tarkemmin paikantamaton kohde.

Särkiselän pohjoisranta (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Tulisija sijaitsee Outokummun Särkiselän virkistysalueella, Särkiselän pohjoisrannalla, vanhalla rantatörmällä. Törmässä oli palaneita kiviä osittain ohuen maakerroksen peittämänä noin 70 cm:n alueella hienossa hiekassa kymmenisen metriä rannasta.
Vuoden 2022 inventoinnissa alueelle kaivettiin useita koekuoppia, joissa ei kuitenkaan havaittu mitään kiinteään muinaisjäännökseen viittaavaa. Alueella oleva liesikiveys on todennäköisesti modernin nuotion pohja.

Käklinlahti (Kivirakenteet)
Ei määritelty; Erikoinen kivi sijaitsee Koitereen etelärannalla, Haapajoen suualueen etelärannalla, vastapäätä Käklinkalliota, rannasta noin 58 metrin päässä rinteessä.
Paikalla on virran kapeikossa rantakalliolla pystyyn nostettu kivipaasi. Se on pohjastaan tuettu pienin kivin pystyasentoon kalliopohjalle. Kiveen ei tiedetä liittyvän perimätietoa.
Kohdetta ei näin ollen voida luokitella kiinteäksi muinaisjäännökseksi.

Rauvansaari (Alusten hylyt)
Historiallinen; Sijaintipaikka on Rauvansaaren pohjoispään lähellä.
Kyseessä on suomalaisen pommikoneen hylky. Kone on tyypiltään Junkers JU88 A-4. Kone on pieninä sirpaleina laajalla alueella. Moottori ja eturunko ovat painuneet pohjasaveen.

Tervaniemi (2435) (Alusten hylyt)
Historiallinen; Sijaintipaikka on Pielisjoessa Enon eteläpuolella Nesterinsaaren ja Tervaniemen pohjoisosan lähellä, ilmeisesti vanhan kanavan alueella.
Paikalla on kaksi puurunkoisen lotjan hylkyä, joiden yläosat ovat näkyvissä veden pinnalla.

Tanssikallio (Taide)
Tuntematon ajoitus; Nälkäkukkula on tasainen ja kasvaa harvakseeltaan kitukasvuista mäntyä. Kallio viettää kohti kaakkoa. Kalliosta löytyi kohdasta 3577851,62/7074438,59 hakkaus HK19PK12 (0,15 x 1,0 m). Aivan hakkauksen vierestä on kairattu kivinäytteitä. Hakkaus on tehty noin 50 cm muuta kalliota ylempänä olevalle "pöydälle", ja sen eteläpuolella avautuu tasainen suurelta osin sammaleesta vapaa "tanssilattia" (16,5 x 9,5 m). Paikalla on myös pidetty vastikään tulta (edelleen käytössä kokoontumispaikkana?). Kiinteistöjen rajalta, noin 32 metriä hakkauksesta etelään, on otettu kalliosta isompi kivinäyte (2,5 x 1,5 x 0,9 m).

Ruokosenmäki (Asuinpaikat)
Tuntematon ajoitus; Paikka sijaitsee Juuan kirkosta 16,5 km länteen, Ylä-Ruokonen järven länsipään
eteläosassa. Paikalla on rakennuksen perusta uunin jäänteineen, kellarikuopan jäänne sekä
siististi ladattua raivausröykkiötä n. 150 x 50 alalla. Rakennuksen jäänteessä erottuu
mm. betonia ja tiiltä, seassa tyypillistä 1950-1970 luvun tavaraa , kuten sinkkiämpäri,
maalipurkkeja ym. Paikka lienee hylätty lopullisesti melko hiljattain. Paikalle
tulee vielä hyvin hoidettu ja ajokelpoinen tie. Viljely lienee päättynyt puustosta
päätellen ehkä 1970-80 luvuilla. Nyt alue on kuusimetsää.
1700-luvun lopun yleiskartalla alue on asumatonta. 1800-luvun puolenvälin pitäjänkartalla
paikalle on merkitty Vaikon kylän Ruokosenmäen talo (nro 7). Maanmittauslaitoksen
uudistushakemiston mukaan Ruokosenmäen isojako on tehty
1853-8. Talon perustamisajankohtaa ei selvitetty. Oletettavasti se on perustettu
1800-luvun alkupuoliskolla. Talo on merkitty v. 1940 ja 1950 yleiskartoille Ruokonen
-nimisenä. Nykyiselle kartalle on paikalle kirjoitettu "Ruukinhovi".

Ala-Ruokonen koillinen (Kivirakenteet)
Historiallinen; Paikka sijaitsee Juuan kirkosta 17,5 km länteen, Ala-Ruokonen järven koillispään
pohjoisrannalla, rannasta jyrkähkösti nousevan rinteen laen reunamilla.
Paikalla on todettu 2012 inventoinnissa noin 22 m pitkän kiviaidan jäännökset rinteen reunalla. Aidan länsipään pohjoispuolella on rakennuksen perustan jäännökset (3 x 4), mutta ei merkkejä uunista. Paikalle ei ole merkitty asutusta vanhoihin karttoihin. Kyseessä lienee noin kilometrin idempänä sijainneen Mattilanmäen talon - ellei jonkun
etäämmän talon - peltoon tai laitumeen liittyvät rakenteet.

Havukkala 2 (Kivirakenteet)
Moderni; Oravisalon pohjoisrannalla, likimain Havukkalan talon kohdalla, havaittiin inventoinnissa uudella rakennuspaikalla kaksi kivilatomusta rantakalliolla noin 7 m päässä toisistaan, aivan rantaviivan lähellä (N 6918262 E 628475). Latomukset olivat läpimitaltaan 1-1,5 m, ja noin 80 cm korkeita. Lähitienoilla maastosta tavattiin kesämökkiläisiä, jotka kertoivat olevansa seudulta kotoisin. Heidän mukaansa paikalla on vielä noin 40 vuotta sitten ollut nuottakatos, jonka jalkojen tukena latomukset ovat olleet.

Torohvi 1 (Kivirakenteet)
Historiallinen; Pieni pystyseinäiseksi ladottu kiviröykkiö (halkaisija 1,2 m, korkeus 0,4 m). Tulkittu raivausröykkiöksi, vaikka muita viljelysmaan raivaukseen viittaavia jälkiä tai rakenteita lähialueelta ei löytynytkään.

Rinikka (Taide)
Historiallinen; Rinikan talon luoteispuolella olevan kallioalueen itäpäässä olevalla pienellä, soikealla kallioselänteellä. Osin sammalen peitossa ollut. Mahdollisesti metallilla uurrettuja, hennolla viivalla tehtyjä sisäkkäisiä neliöitä, kuvion sivun pituus noin 3 cm. Lisäksi kirjaimia EV ja KM, kirjainten koko noin 1x2 cm. Juurella peltoalue, joka nyt metsittynyt.

Rosvohodunsaari 1 (Asuinpaikat)
Historiallinen; Rosvohodunsaari sijaitsee kunnan koillisosassa Haapajoessa. Rosvohodunsaaren keskivaiheilla joen eteläisemmässä uomassa on suvantopaikka. Tällä kohtaa saaren eteläkaakkoon avautuvalla rannalla on metsäsaunan jäännös.
Rakennuksen koko on ollut n 5 x 5 m. Lattia on kaivettu maahan. Kivistä ladottu kiuas on rakenteen itäpäädyssä ja sitä on uusiokäytetty tulisijana hiljattain. Kiukaan halkaisija on n 1,5 m. Rakennuksen itä- ja länsipuolella on pienet maakuopat.
Rakennusta ei näy vuosien 1932 ja 1952 kartoissa. Teknisesti rakennus on myös näitä arkaaisempi.

Loittosuo (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee kunnan koillisosassa Haaapajoen pohjoispuolella Loittosuon ja Karhupuron välissä. Tien pohjoispuolella on pieni kumpare, jolla on sijainnut kämppä ja sauna.
Kämppärakennuksen koko on ollut n 7x14 m. Alimmat hirsikerrat ovat edelleen paikallaan. Rakennuksen keskellä on kasa tiiliä, mahdollisesti kamiinan perustus tai niistä poistettuja tiiliä. Kämpän ympäristössä on kolme ruosteista kamiinaa. Kämpän länsipuolella n 17 m päässä on betonirenkaista tehty kaivo.
Sauna on sijainnut kämpästä koilliseen. Paikalla on kivistä ladottu kiuas, jonka päälle oli
käyntiajankohtana kerätty metalliesineitä. Kämpästä luoteeseen olevalla kumpareella on mahdollisesti ollut sivurakennus, oletettavasti talli. Paikka kasvaa nykyisellään vesakkoa ja heinää. Kohde on kuvattu vuoden 1952 kartassa.

Kuusela (1000033081) (Kivirakenteet)
Historiallinen; Pahkavaaralta ja Enontieltä etelään johtavan Julunniementien itäpuolella, Kuuselan talon
pohjoispuolella olevan mäen loivassa kaakkoisrinteessä. Alueella kasvaa vanhaa kuusimetsää, itäpuolella hakkuiden jälkeen nuorta tiheää puustoa.
Paikalle on merkitty pelto vuoden 1974 kartalle. 1800-luvun pitäjänkartalla on merkitty polku Pienen Pahkavaaran talosta Riihivaaran taloon, joka kulki jokseenkin aidan kohdalla tai vieressä. Kartalla ei ole merkintää niitystä tai pellosta tällä alueella. Vajaan 100 vuotta myöhemmin laaditulle vuoden 1932 topografiselle kartalle alueelle on merkitty metsää. Karttatarkastelun perusteella aita ajoittuisi siten lähihistoriaan.
Vuoden 2020 inventoinnissa rakenteen todettiin olevan koneellisesti valmistettu ja siten liittyvän lähinnä 1900-luvun maatalaoustoimintaan.

Kuppiniemi (Taide)
Ajoittamaton; Kolin Hattusaaren Kuppiniemellä, ulospistävällä kallioniemekkeellä havaittu punertavia, osittain sammaleen peittämiä kuvioita loivassa kalliopinnassa,
Lähellä lahden pohjukassa havaittu pienen sammalkummun alla ilmeisesti tulisijan paikka.
Maalausta tai tulisijaa ei löytynyt tarkastuskäynnillä.

Allintie (Löytöpaikat)
Historiallinen; Allintien ja Vesilinnuntien kulmassa noin 25 kukintovartta tummatulikukkaa (Verbascum nigrum), joka tunnetaan rautakauden ja keskiajan asutuksen indikaattorikasvina. Pohjois-Karjalasta siitä on kirjattu vain muutama esiintymä.
Tummatulikukat on kylvetty tämän vuosituhannen alussa, kasvustoa myös viereisellä tontilla (tiedonanto 8.2.2021).

Myllypuro (1000040781) (Työ- ja valmistuspaikat)
Moderni; Jokelan tilan kaakkoispuolella, Merilänrannantien eteläpuolella, ja Rantatien länsipuolella on Myllypurossa myllyn jäännökset. Paikalle ei ole merkitty rakennuksia vuosien 1979 tai 1983 peruskartoille, eikä vuosien 1845–1847 pitäjänkartalle. Paikalla olevan myllyjäännöksen iästä ei historiallisten karttojen perusteella ole saatavissa tietoa. Mylly on rakennettu lohkokivestä, betonista ja tiilistä. Myllyjäänteen luoteispuolelle kulkee vanha tiepohja. Tielinja ja tiepohja jatkuvat kohti pohjoista Merilänrannantien pohjoispuolelle. Myllypuron ylittävällä kohdalla tielinjalla on vanha silta. Tielinja näkyy vuosien 1979 ja 1983 peruskartalla, vuoden 1901 lohkomiskartalla ja vuosien 1845–1847 pitäjänkartalla.
Vuoden 2020 inventoinnissa tehtyjen havaintojen ja historiallisten karttojen perusteella myllypaikka, silta ja tienpohja liittyvät aikaisintaan 1800-luvun puolivälin jälkeiseen aikaan.

Susiaho (Asuinpaikat)
Historiallinen; Vuoden 1850 kartalle Paavolan tilan eteläpuolelle on merkitty rakennus. Rakennus liittynee Paavolan tilaan. Rakennuksen kohdalla karttamerkintä ”eh”, Paavolan tilan tunnus on samalla kartalla ”EH”. Vuosina 1847 ja 1891 laaditulla pitäjänkartalla paikalle on merkitty rakennus ja teksti ”Susiaho”. Pitäjänkartalle paikalle ei ole merkitty rakennuksia, vaan alue on peltoa. Alue on peltoa myös vuosien 1951, 1974, 1980 ja 1996 kartoilla. Alue on nykyisin peltoa, joka oli tutkimusajankohtana viljeltynä. Vuoden 1850 kartalta paikannetulla talonpaikalla ei siten maastossa voitu tehdä koekuoppia tai muita tutkimuksia paikannuksen varmistamiseksi ja mahdollisten pellon kyntökerroksen alla olevien jäänteiden toteamiseksi. Aluetta kuvaavia 1800-lukua vanhempia karttoja ei ole saatavilla.

Piharanta (Asuinpaikat)
Moderni; Satjangon saaren eteläosassa on merkkejä 1900-luvulla autioituneesta asutuksesta. Paikalla on jäljellä kolme kuoppaa, joissa on vielä näkyvissä joitakin kymmeniä vuosia vanhoja roskia. Kuoppien läheisyydessä kasvaa villiintyneitä puutarhakasveja, mutta rakennusten jäänteitä paikalla ei havaittu. Lisäksi läheisyydessä on merkkejä maa-aineksen otosta. Rinteen alla alavammalla alueella on metsittynyttä vanhaa peltoa. Vanhoissa kartoissa (vuoden 1887 pitäjänkartta Juukasta ja Pielisjärvestä), paikalla ei näy asutusta, kuten ei myöskään vuoden 1976 peruskartassa.

Saksala (Työ- ja valmistuspaikat)
Moderni; Kohde sijaitsee Outokummun Saariniemessä Saksalan tilanpellon laidassa. Paikalla on nähtävissä hirsikehikkoinen rakennuksen, todennäköisesti vanhan ladon jäännös. Kooltaan rakennus on noin 4x4 metriä. Kohde on rakennettu pelkkahirsistä molemminpuolisella koirankaulasalvoksella. Hirsien pitkät päät on sahattu tasaisiksi.

Saksala 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Moderni; Kohde sijaitsee Outokummun Saariniemessä Saksalan tilan länsipuolella. Kohde on peltojen ympäröimän metsäkumpareen etelärinteellä. Paikalla on hirsikehikkoinen rakennuksen, todennäköisen ladon jäännös. Kooltaan rakennus on ollut noin 5x5 metriä. Oviaukko on etelään. Kohde on rakennettu kuorituista pyöröhirsistä ämmännurkkasalvoksella. Rakennuksen perustuksena on ilmeisesti käytetty peltoröykkiöitä.

Justola 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Moderni; Märäjälahdentien itärannalla entisten vastaanottokeskuksen päärakennuksen lounaispuolella rinteen alaosassa. Peltojen reunalla kulkevan ajotien itäpuolella on n. 40 x 15 m kokoinen perustus, jonka eteläpään länsireunalla on näkyvissä luonnonkivistä koostuvaa perustusta. Pohjoispuolella on n. 4 m kokoinen suorakaiteen muotoinen n. 30 cm syvä kuoppa/painauma, jonka reunoilla ei juuri erotu vallia. Kysymyksessä lienee rakennuksen perustus, lähinnä kysymykseen tulisi ehkä varastorakennus. Kohde voi liittyä entisen emäntäkoulun toimintaan tai Märäjälahden varuskunnan toimintaan 2. maailmansodan aikana. Entisen koulun alueella ja ympäristössä on ollut sodan aikana 44 lämmitettävää asuntoa.

Tohmajärven kunnallistalo (Luonnonmuodostumat)
Esihistoriallinen; Luola sijaitsee Tohmajärven kunnallistalon koillispäädyssä rakennuksen alla ja se on tullut esiin kellaria kaivettaessa vuonna 1936. Luolaan laskeudutaan kellarissa olevasta viemärikaivosta, josta luolan pohjalle on matkaa noin kolme metriä. Itse luola on noin kahdeksan metriä pitkä, kolme metriä leveä ja muutamasta senteistä aina kolmen metrin korkeuteen yltävä onkalo.
Kyseessä on jääkauden aikana muodostunut maaluola, joka on syntynyt hienojakoiseen, erittäin tiiviiseen moreenimaahan jääkaudella hautautuneen jäälohkareen sulettua pois noin 11 000 vuotta sitten. Luola on erittäin harvinainen. Vastaavia on löydetty Suomesta ainoastaan seitsemän, jotka ovat kaikki romahtaneet.
Muinaistieteellinen toimikunta toteutti luolaan arkeologisen tutkimuksen vuonna 1936. Kulttuurimaata tai -kerroksia ei havaittu lukuun ottamatta suuaukon lähellä sijainnutta ilmeisen tuoretta liettä, josta todisteina havaittiin tuhkaa ja hiiltä. Luolaa lienee käytetyn tilapäisenä oleskelupaikkana, mutta käyttöaikaa ei ole määritetty. Lisäksi Suojeluskunnan kerrotaan säilyttäneen aseita ja muita varusteita luolassa, mutta tässäkään tapauksessa selkeää todistusaineistoa ei ole.
Vuoden 2023 tarkastuksessa luolan pohjalla ei havaittu arkeologisesti kiinnostavia ihmistoiminnan merkkejä. Luolaan on viemäririkon vuoksi valunut huomattava määrä ihmisjätettä, joka on pakkautunut luolan pohjalle tiiviiksi kerrokseksi. Lisäksi luolan katon todettiin romahtaneen muutamista kohdista.

Hiljala (Hautapaikat)
Moderni; Hiljalan tien varrella on sinivalkeaksi maalattu puupyykki, jonka metallilaattaan on kirjoitettu teksti "sotavainajia". Alueella oppaana olleen paikallisen mukaan tien länsipuolisella tasanteella on neuvostosotilaiden joukkohauta.

Muurinsuo (Maarakenteet)
Moderni; Muurinsuon itäpuolella olevan loivan kukkulan länsirinteellä erottuu Lidar-korkeusmallissa (20.3.2024) mahdollinen kiinteä muinaisjäännös. Kyseessä saattaa olla rakennuksen perustus, sotahistoriallinen rakenne tai mahdollisesti vanha veneenvetopaikka. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa. Sen tarkempi määrittäminen sekä muinaisjäännösstatuksen selvittäminen vaativat lisätutkimuksia.
Vuoden 2024 inventoinnissa kohde on todettu moderniksi kaivinkonekaivannoksi. Tietojen perusteella kohde on muutettu mahdollisesta muinaisjäännöksestä muuksi kohteeksi.

Haaponiemi (1000096104) (Taide)
Historiallinen; Kaunissaaren Haaponiemeen pystytetyn iäkkäänpuoleisen kesäasunnon edustalla sijaitsevaan rantakallioon on työstetty hakkaus 6/7-81 sekä vedenkorkeutta ilmaiseva viiva. Merkintä on tehty luettavaksi mantereen puolelta.

Heposaari (1000096114) (Kultti- ja tarinapaikat)
Historiallinen; Paikalliselta informantilta saamani tiedon mukaan Heposaaressa, suuren maakiven kupeessa on 1900-luvulla ollut pontikankeittopaikka. Kivi antoi sekä tuulensuojaa että palveli näköesteenä nimismiehen yllätysvierailujen varalta.

Pitkä-Mustinlampi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä kelottunut pyällyspuu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Kuomavaara länsi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä kaksi noin viiden metrin päässä toisistaan olevaa vanhaa, kelottunutta pyällyspuuta. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Roninselkonen 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Paikalla on nähtävissä kelottunut pyällyspuu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Ahvenlampi (1000096573) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Kuomavaarantien varressa. Ilmoituksen mukaan paikalla on nähtävissä vanha konttipuu.

Roninselkonen 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilmoituksen mukaan paikalla on nähtävissä vanha pyällyspuu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Roninselkonen 3 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilmoituksen mukaan paikalla on nähtävissä noin kaksi metriä korkea kelottunut pyällyspuu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Kypäräjärvi (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilmoituksen mukaan alueella on nähtävissä ainakin kolme pyällyspuuta, joista osa on kaatunut. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Kypärävaara 1 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilmoituksen mukaan paikalla on nähtävissä yksi kelottunut pyällyspuu. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Kypärävaara 2 (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Ilmoituksen mukaan paikalla on nähtävissä kaksi pyällyspuuta, joista toinen on ilmeisesti kaatunut. Kohdetta ei ole tarkastettu maastossa.

Sysmänsärkkä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Sysmänsärkkä sijaitsee Karpanjärven pohjoispäässä, Kääntämänsalmesta noin 500 m itään.Se on hieman ympäristöstään kohoava hiekkainen puolen kilometrin pituinen harjanne, jonka Karpajärveen työntyvältä niemekkeeltä kvartsilöydöt on tehty. Matala särkkä jatkuu pohjoiseen. Löydöt on poimittu rantavedestä. Koekaivauksissa 1986 todettiin että mahdollinen asuinpaikka on huuhtoutunut veteen.

Kääntämänsaari (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Nuorajärven etelärannalla, Kääntämänsalmen koillispuolella. Kääntämänsaari on Suokannaksen Sysmänsärkkään yhdistämä hiekkainen saari. Löydöt on poimittu rantavedestä. Asuinpaikka huuhtoutunut veteen.

Varissaari (146010008) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Varissaari on Nuorajärven etelärannalla oleva niemeke. Löydöt on poimittu inventoinnissa 1970 länsirannalta vedestä. Asuinpaikka todettiin tuhoutuneeksi vuoden 1986 koekaivauksessa.

Turpeela (146010011) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Soranajossa täysin tuhoutunut kivikautinen asuinpaikka on sijainnut pitkällä harjulla, joka kulkee Ilomantsin poikki kaakko-luode -suunnassa ja ulottuu Petkeljärven kansallispuistosta Mekrijärven pohjoispuoliselle Särkälle saakka. Asuinpaikka on sijainnut Tetrilammen kaakkoispuolella Putkelansärkällä. Asuinpaikkaa ei koskaan ole voitu varmuudella todeta, mutta löytöjen perusteella se lienee kuitenkin ollut olemassa.

Leppävaara (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Oletettu asuinpaikka sijaitsee Koitereen eteläpään lahdessa. Tyrjänsaaren ja mantereen väliin jäävän Vuotsanlahden länsirannan hiekkarannalta, tukkien kuormauspaikalta on poimittu kvartsi-iskoksia. Asuinpaikka- alue on suureksi osaksi huuhtoutunut veteen, vaikkakin kvartsi-iskoksia voi vieläkin poimia rantavedestä.

Varaslampi (Asuinpaikat)
Pronssikautinen; Asuinpaikka on sijainnut Kettuvaaran hautausmaan länsipuolella, ulottuen Varaslammen koillisrannan rinteeltä noin 350 m pituisena vyöhykkeenä Varaslammen luoteispäässä olevan Antinkujan asutusalueeseen asti. Maaperä asuinpaikka-alueella on hiesua. Asuinpaikka-aluetta on tutkittu yhteensä noin 3200 m2 ja valtatie 6 on tehty tutkitun alueen halki.

Vaskiportinaho (Kivirakenteet)
Ajoittamaton; Kohde sijaitsee Höytiäisen kaakkoisrannalla, golfkentän keskellä pienellä metsäisellä kaistaleella, jossa kasvaa pääasiassa nuorehkoja mäntyjä, katajia ja pihlajia. Maaperä on erittäin kivikkoista. Paikalla on havaittu kolme röykkiötä. On vaikeaa hahmottaa sitä, mitkä paikalla todetuista kivikasoista ovat vuonna 1971 havaittuja röykkiöitä.
Vuoden 2014 inventoinnissa ei havaittu röykkiöitä.

Jokela (422010015) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen itärannalla, sen ja Jauhiaisen yhtymäkohdasta etelään, vanhan maantien ja järven välillä. Vuoden 1971 inventoinnin yhteydessä löydöt on poimittu rantahietikolta. Asuinpaikka lienee tuhoutunut kokonaan maantien ja rautatien rakentamisen yhteydessä.

Viensuunniemi (Asuinpaikat)
Pronssikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Joesuunniemen (Viensuunniemen) lounaisrannalla. Alue on hienohiekkaista kangasta. Asuinpaikan arvellaan tuhoutuneen kokonaan hiekanotossa.
Asuinpaikka-alue on ollut pienehkön lahdenpoukaman pohjassa. Lounaaseen päin tästä lahdelmasta on pieni Junkiluoto. Asuinpaikka-alue on tuhoutunut pienimuotoisessa kotitarvehiekanotonssa 1950-luvun loppulla. Vuoden 1971 inventoinnin yhteydessä alue on tarkastettu, mutta tällöinkään ei voitu havaita mitään kiinteään muinaisjäännökseen viittaavaa.
Asuinpaikan ainoa löytö on kahdesta palasta yhteen liimattu saviastianpala reunapala (KM 14690). Saviastiapalat ovat asbestisekotteisia (varhaismetallikautisia, Luukonsaaren tyypin keramiikkaa)

Nivankangas 3 (426010054) (Työ- ja valmistuspaikat)
Varhaismetallikautinen; Kuoppa sijaitsee Nivankankaalla, Riihilammen koillisrannalla, tasaisella mäntykankaalla, noin 80 m lammen rannasta ja noin 770 metriä Jokelan talosta kaakkoon. Kuoppa on aukolla puhelinlinjan alla, pienen raviinin pohjoislaidalla. Kuoppa on halkaisijaltaan noin 2,5 metriä ja syvyydeltään noin 60 cm.
Tuhoutunut omakotitalon ja tien rakennustöissä.

Uusi hautausmaa (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee uuden eli Mähkönkankaan hautausmaan kolilliskulmalla rautatiestä lounaaseen. Alue on hiekkaista rinnettä, asuinpaikka lienee kokonaan tuhoutunut.

Pietula (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Vaarankylään vievän tien itäpuolella. Kohde sijaitsee korkealla, tasalakisella hiekkaharjulla, jonka kaakkoispäässä on hiekkakuoppa. Osa asuinpaikasta tuhoutunut hiekanotossa. Löydöt kvartsia (KM 19085)

Sulkujärvi Urheilukenttä (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Ylikylään johtavan tien ja Sulkujärven länsipuolella, silloisen pienen sorakuopan reunalla. Asuinpaikkalöydöt on poimittu sorakuopan jyrkältä reunalta. Maaperä alueella on hienoa, kivetöntä hiekkaa.
Vuoden 2006 inventoinnissa todetaan, että soranotto paikalla on jatkunut ja että asuinpaikasta on jäljellä vain rippeet.

Rajapelto (607010020) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kinahmon kylän Hiekkaselässä, Höytiäisen entisellä rannalla. Asuinpaikan edustalla on lainehtinut vesi noin 97 m:n korkeudella vielä ennen vuonna 1859 tapahtunutta järven laskua. Nykyään lähimpään Höytiäsen lahteen on matkaa noin 2 km.
Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille Lavalammelle johtavan tien varrella olevan hiekkakuopan reunasta ja sen takana olevalta pellolta. Pellon alueella löytöjä oli havaittavissa noin 120 m pituisella matkalla. Asuinpaikka-alue sijaitsee Rajapellon talosta noin 70 m etelään. Maaperä pellolla on hienoa hiekkaa.

Ruotinniemi 1 (707010051) (Työ- ja valmistuspaikat)
Esihistoriallinen; Pyyntikuoppa-alue sijaitsee Ruotinniemessä, Ruotinlahden luoteisrannalla, Ruotiniemeä kiertävän polun eteläpuolella, vanhan rantaterassin päällä. Maaperä alueella on hienoa hiekkaa. Paikalla on kaksi pyyntikuoppaa, jotka ovat halkaisijaltaan noin kaksi metriä. Vuoden 2004 inventoinnissa kuoppia ei voitu paikantaa. Paikalla suoritettu metsäauraus lienee tuhonnut kohteen.

Kovero (856010001) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Lastujärven länsirannalla heti maantiesillan eteläpäässä, tien eteläpuolella. Löydöt on poimittu rantavedestä ja rantatöyrään leikkauksista. Löytöinä tasataltta ja kolme kvartsi-iskosta. Tuhoutunut soranotossa ja muussa maanmuokkauksessa.

Valtimonniemi (Asuinpaikat)
Varhaismetallikautinen; Kohde sijaitsee Pienen Haapajärven ja Pienen Valtimojärven välisellä kannaksella. Maaperä alueella on hiekkaa. Paikalta on saharakennuksen perustusta kaivettaessa 1953-1954 löydetty Ananjinokirveen valinmuotin puolikkaat (KM 13934). Alueen eteläreunassa sijaitseva löytökohta on tarkastuksen perusteella todennäköisesti tuhoutunut. Saha-alueen maata on tasoitettu ja alueelta on otettu sahan lopettamisen jälkeen hiekkaa. Alueelta on tarkastuksissa otettu talteen yksittäisiä pintalöytöjä ja kyseessä saattaa olla alun perin laaja asuinpaikka. Vuoden 2006 inventoinnissa löytöjä otettiin talteen neljästä kohdasta yli 200 m pitkältä vyöhykkeeltä. Suurin osa asuinpaikkakerroksesta on tuhoutunutta tai sahan takia pilaantunutta. Saha-alueen pilaantunut maa on vaihdettu ja paikalle rakennetaan asuinrakennus.

Kannelkoski (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen varrella, Lieksa-Nurmes -lentokentän länsipuolella, lentokentälle vievän tien länsipuolella olevan hiekkakuopan pohjoispuolella. Kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta on poimittu hiekkakuopasta ja sen seinämistä. Maaperä alueella on hiekkaa, kasvillisuus on karua mäntymetsää.

Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Viekijoen itäpuolella, heti Lieksa-Nurmes lentokentän kiitoradan itäpään eteläpuolella, tieurien risteyksen alueella. Kvartsi-iskoksia (KM 32790) on poimittu tieuran pinnasta ja tien laitaan pusketusta pintamaasta. Lähellä on toinenkin kohde, Lentokenttä 1 (kohde 1000002570).

Nekkilänaho 3 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisjoen rannassa, Paiholan sairaalan itäpuolella, Pyörteenvaaran koillispuolella, Nekkilänahon talosta muutama kymmenen metriä länteen. Sairaalan vieressä olevalta Mustanpyörteen uimarannalta koilliseen kulkee hiekkatie, jonka pientareilta, useasta kohtaa, on löytynyt merkkejä kivikautisesta asutuksesta. Nekkilänaho 3 on kohteista pohjoisin. Hiekkatien leikkauksesta on löytynyt palanutta luuta (KM 33839). Löytöalue on suppea, noin 10 x 10 m kokoinen alue. Paikalla on sorakuoppa, jonka ympäristössä ei ole havaittu mitään esihistoriaan viittaavaa.

Kontioranta (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Kontiorannan varuskunta-alueella, Sairaalansuon luoteispuolella olevan harjoituskentän pohjoispuolella, parakkien takana. Höytiäisen vanha ranta erottuu paikalla selvästi noin 100 m korkeukäyrän tuntumassa. Maasto on hiekkaista, kuivaa mäntykangasta. Paikalta on löytynyt kvartsi-iskoksia ja palanutta luuta (KM 33858:1-2). Alueella on erilaisia kaivantoja ja maanpinta on melko kulunut, joten asuinpaikan laajuuden arvioiminen on vaikeaa. Asuinpaikasta lienee suurin osa tuhoutunut.
Kontiorannan asuinpaikalla tehtiin vuonna 2016 koekaivaus, jossa ei saatu havaintoja säilyneestä muinaisjäännöksestä.

Mäntyniemi 1 (1000003408) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Kesälahden kylässä sijaitsevan Mäntyniemen kartanon etelä- ja kaakkoispuolella olevan pellon itäisessä päädyssä. Paikalta on kivikautiseen asuinpaikkaan viittaavia löytöjä pellon pinnasta.
Koekaivauksessa kesällä 2017 merkkejä kivikautisesta asuinpaikasta ei havaittu.

Jussila (1000004893) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Sääperin järven luoteispuolisella pellolla, metsäsaarekkeen reunalla, Jussilan talosta noin 200 m kaakkoon. Metsäsaareke on erittäin louhikkoinen, joissakin
siirtolohkareissa oli havaittavissa ilmeisesti jääkauden jälkeensä jättämiä pieniä ”kuppeja”. Kvartsilöydöt on poimittu avonaisen pellon pinnasta, aivan metsäsaarekkeen reunasta. Maaperä kohteessa on aika savinen. Löytöalue on suppea, ja asuinpaikka vaikuttaa pienialaiselta.
Kesällä 2016 koekaivauksessa ei pellon pinnalla eikä kyntökerroksen alla havaittu merkkejä muinaisjäännöksestä.

Koivula (1000004894) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Sääperin luoteisrannalla, Lösönlahdesta noin 200 m koilliseen. Koivulan löytöpaikka on Lösönlahden asuinpaikkaa (943 01 0001) hieman alempana, ja näitä kahta kohdetta erottaa topografisesti pieni lahdeke. Alue oli tosin inventointihetkellä v. 2004 nurmella, joten kohteiden välistä maastoa ei päästy tarkastamaan. Todennäköinen asuinpaikka-alue on metsäsaarekkeessa. Koivulan ja Lösönlahden kohteet saattavat olla samaa asuinpaikkaa.
Tutkimuksissa 2016 ei löytynyt mitään muinaisjäännökseen viittaavaa.

Savikko (1000004895) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Kohde sijaitsee Sääperi-järven pohjoisrannalla, Jussilan talosta noin 150 m koilliseen, metsäsaarekkeen pohjoispuoleisella pellolla. Kivikautisia asuinpaikkalöytöjä on poimittu talteen 75 m korkeuskäyrän tuntumasta kahdesta eri kohdasta, metsäsaarekkeen reunalta ja Savikon pellon pohjoisreunalta, joiden väliin jää hieman matalampi kaistale peltoa. Maaperä pellossa on savisempi kuin useimmissa muissa Sääperin ympäristön kivikautisissa kohteissa. Kyseessä saattaa olla kaksi erillistä asutuspesäkettä. Eteläisempi löytökeskittymä voi myös liittyä Jussilan (1000 00 4893) kohteeseen.
Tutkimuksissa 2016 ei havaittu muinaisjäännökseen viittaavia merkkejä.

Kivikautinen; Kohde sijaitsee Sääperi-järven koillispäässä, vajaa kilometri valtakunnan rajalta luoteeseen, Rantalan talosta noin 0,2 km kaakkoon, savipellolla. Löytöpesäkkeitä alueella on pääasiassa kolme. Välittömästi peltoalueen koillispuolella, noin 80 m mpy, kohoaa kallioinen vaara. Asuinpaikka-alue näyttää sijainneen hyvin kapealla vyöhykkeellä muinaisrantaan nähden.
Tutkimuksissa 2016 ei havaittu mitään muinaisjäännökseen viittaavaa.

Rantala 2 (1000004898) (Asuinpaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Sääperi-järven koillisrannalla, Rantalan talon luoteispuolella, päärakennuksesta noin 130 m koilliseen, matkaa valtakunnan rajalle on noin 1,3 km. Kvartsilöydöt on poimittu pieneltä alalta saviselta pellolta. Talon ja löytöalueen väliin jää pieni, Sääperiin laskeva puro. Välittömästi peltoalueen koillispuolella, noin 80 m mpy, kohoaa kallioinen vaara.
Paikalla on havaittu merkkejä myös historiallisen ajan asutuksesta; slaavilainen keramiikka ajoituu 1000-1700 luvuille. Muut paikalta löytyneet saviastian palaset olivat rapautuneita ja vaikeasti tunnistettavia - eivät kuitenkaan esihistoriallisia.
Tutkimuksissa 2016 ei alueelta löytynyt havaintoja muinaisjäännöksestä.

Anninniemi (1000005135) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen etelärannalla, Tyrjänsaaren lounaisrannalla, Anninniemen tyven länsirannalla, rantavedessä.
Paikalla on suppakuoppainen harjuniemi, jonka kohdalla ranta on kulunut ja matala törmä sortunut järveen. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä. Rinteeseen inventoinnin yhteydessä 2005 tehdyistä koekuopista ei tullut esille mitään kiinteään muinaisjäännökseen viittaavaa.
Kohde on mitä ilmeisimmin tuhoutunut vesien säännöstelyn johdosta.

Kypönniemi 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Kontiolahden suun pohjoisrannalla olevan niemen keskiosan länsirannalla, rantavedessä.
Paikalla on kapea niemi, jonka keskellä on korkea harjanne. Ranta on kivikkoinen ja matala. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantakivikon seasta noin 15 metrin pituiselta alueelta. Palanut luu on tullut esille rantavedessä olleesta tuulenkaadosta. Maanpuolelle tehdyistä koekuopista ei ole havaittu mitään kiinteään muinaisjäännökseen viittaavaa. Asuinpaikka on huuhtoutunut kokonaan veteen.

Lokkiniemi (1000005154) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Lokkiniemen pohjoisrannalla, rantavedessä. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille kivikkoisesta, hiekkapohjaisesta rannasta suppeahkolta alalta. Asuinpaikka on kokonaisuudessaan huuhtoutunut veteen ja tuhoutunut vesien säännöstelyn johdosta.

Lapiopuronsuu 1 (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Koitereen itärannalla, Lapiopuronsuun pohjoisrannalla, rantavedessä.
Asuinpaikka-alue on matalaa, hiekkapohjaista, hieman kivistä rantaa. Asuinpaikkalöydöt ovat tulleet esille rantavedestä. Rantavedessä on myös kivirakennelma, joka on mahdollisesti liesi. Maan puolelle tehdyistä koekuopista ei ole tullut esille löytöjä. Asuinpaikka on vesiensäännöstelyn johdosta huuhtoutunut veteen.

Mainiemi (1000008324) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Asuinpaikka sijaitsee Pielisen Rukalahden Saunalahden itärannalla olevassa Mainiemessä suuntautuen etelään. Asuinpaikan läheisyydessä, sen luoteispuolella on Saunalahden kivikautinen asuinpaikka.
Asuinpaikkalöytöjä kerättiin huvilan etelä- ja lounaispuolelta kuluneelta maan pinnalta ja rantatörmästä. Löydöt ovat kvartsi-iskoksia. Maaperä on hienoa hiekkaa. Asuinpaikka rajoittunee mökin pihamaalle noin 50x15 m:n suuruiselle alueelle.
Niemen korkeimmalla kohdalla, päärakennuksen luoteispuolella on mahdollinen taisteluhauta.
Kohteella tehtiin vuonna 2012 koekaivaus. Tutkimuksessa ei saatu havaintoja kivikautisesta asuinpaikasta.

Lamminkangas 1 (426000016) (Maarakenteet)
Historiallinen; Painanteet sijaitsevat Lamminkankaalla, joka on Riihilammen koillispuolella oleva laajahko mäntykangasalue Mattisenlahteen vievän tien eteläpuolella. Kohde on Jokelan talosta 1,3 km kaakkoon ja Riihilammen rannasta 200 m. Painanteet muistuttavat asumuspainanteita, mutta varmuutta asiasta ei ole.

Papinniemi (1000003121) (Hautapaikat)
Historiallinen; Kalmisto on oletettu Maukosen kuvauksen perusteella sijaitsevan Ätäskön ja Pyhäjärven välisen Papinniemen - jossa sanotaan olleen papin asunto - vastakkaisella itärannalla, Juurikkajärven kylää. Paikalla pitäisi kirkonkin olla sijainneen.
Aluetta tarkastettiin vuoden 2014 inventoinnin yhteydessä varsin perusteellisesti niiltä osin, jotka eivät ole 1800-luvun järvenlaskun vesijättöä. Paikka on laakea kumpare, jolla kasvaa nuorta sekametsää - osin kalliota. Mitään kalmistoon, tsasounaan tai karsikkoon viittaavaa ei havaittu; sen sijaan paikalla (hyvin loivasti itään laskevassa rinteessä) todettiin toisen maailmansodan aikaista taisteluhautaa. Kalmiston ja tsasounan osalta on todettava, että Maukosen sanallinen kuvaus ja kartta viittaavat yhtäpitävästi Juurikkasalmen itärannalle, eivät Papinniemen alueelle, jossa Karsikkoniemi sijaitsee. Lisätietoa niiden sijainnista ei vuoden 2014 inventoinnissa saatu.

Mekrijärvi (Alusten hylyt)
Historiallinen; Löytöpaikka on Ilomantsin kirkosta noin 10 km pohjoiskoilliseen Mekrijärven eteläosassa Ilomantsi-Hattuvaaran tien lähellä Mekrijärven luo rakennetun levähdyspaikan kohdalla olevan laiturin edustalla.
Veneen hylky, jonka laitalaudat on liitetty toisiinsä ja veneen emäpuuhun ompelemalla. Hylyn osat on nostettu pois vedestä Museoviraston tutkimusten yhteydessä 1980-luvun alussa. Hylky kuuluu Suomen merimuseon kokoelmiin.
Hylky lepäsi pohjassa koillis-lounaissuuntaisesti täysin mutaan hautautuneena. Pohjalla oli näkyvissä toistakymmentä kourumaista (n. 10-20 cm pitkiä, 10-20 cm leveitä ja 2-3 cm paksuja) veneen emäpuun kappaletta, joissa oli tuoreet murtumajäljet. Pohjalla oli myös kasa kiviä (halkaisijaltaan 6-12 cm), joiden alla oli suurempi veneen emäpuun osa. Tämä osa oli muodoltaan kourumainen lauta, jonka leveys vaihteli 10 cm:stä 30 cm:iin. Veneen keulan osat makasivat ilmeisesti alkuperäisillä paikoillaan kallistuneena styyrpuurin puolelle. Puuaines oli haurasta (teksti Harry Alopaeuksen tarkastusraportista 1980). Hylyn löytöpaikalla tehtiin kaivaus lokakuussa 1980 Juhani Grönhagenin johdolla ja veneen osat nostettiin vedestä. Veneen osat olivat pitkään osana Suomen merimuseon pysyvää näyttelyä silloin, kun merimuseo toimi Helsingin Hylkysaaressa.

Utran lasitehdas (Teollisuuskohteet)
Historiallinen; Utrantie 56:n kohdalla olevalla tyhjällä tontilla, osittain myös viereisen tontin puolella, on toiminut Utran lasitehdas vuosina 1874-1906. Utran lasitehdas oli aikanaan merkittävä Pohjois-Karjalassa ja itäisessä Suomessa. Enonkosken lasitehtaan ohella nykyisen Itä-Suomen alueen vanhin. Vuonna 1885 mainitaan tehtaassa olleen 2 sulatusuunia, 6 jäähdytysuunia, 6 puunkuivausuunia, ja 2 raaka-aineuunia. Seuraavana vuonna mainitaan jäähdytysuuneja olleen 18 sekä lisäksi neljä upokkaiden kuumennusuunia. Aluksi tehtaalla valmistettiin pullolasia, mutta vuonna 1893 aloitettiin ikkunalasin valmistus. Tehtaan palossa vuonna 1906 tuhoutuivat lasihytti, paja ja varastorakennukset.
Vuonna 2010 tehdyssä koekaivauksessa alueelta paikannettiin kaksi lasiuunia ja viitteitä kahdesta muusta lasiuunista (tai upokkaiden kuumennusuunista).
Laajimmat rakenteet, toinen lasiuuneista ja mahdollinen uuninsija, sijaitsevat tontin
itäreunalla ja todennäköisesti rakenteet ulottuvat myös viereiselle, idänpuoleiselle tontille. Uunien pohjat sijaitsevat paikoin lähes 2 metrin syvyydessä ja ne ovat melko ehjiä. Alueella tavattiin suhteellisen vähän lopputuotteiden sirpaleita ja nekin ovat pääosin tasolasin sirpaleita, ikkunalasia. Pullolasia havaittiin vain vähän, tehtaan itäosan pohjoisreunoilla. On oletettavaa että nyt havaitut uuninjäänteet ovat peräisin tehtaan viimeisestä vaiheesta, jolloin tehdas valmisti yksinomaan ikkunalasia.
Koekaivauksen perusteella on mahdollista, että muinaisjäännös jatkuu myös alueen itäpuolisille kiinteistöille. Tältä osin kohteen laajuuden varmistaminen vaatii kuitenkin lisätutkimuksia.

Itälahti (1000020622) (Löytöpaikat)
Esihistoriallinen; Löytöpaikka sijaitsee Mäntyjärven itärannalla, hiekkarannalla. Alueen maaperä on pääosin moreenia, mutta kohteen kohdalla maaperä on hiekkaa. Kohteen pohjoispuolella on hiekkainen terassi. Alueen rannat vaikuttavat kuluneilta, luultavasti järven vedenpintaa on säännöstelty.
Kohde käsittää muutamia teräviä ja osin vedessä pyöristyneitä kvartseja. Löydöt tehtiin rantavedestä ja rannalta vesirajan yhteydestä. Kohteen pohjoispuolista hiekkaterassia koekuopitettiin ilman tuloksia. Päätellen jyrkästä ja avonaisesta rantatörmästä ja puiden juurista, terassin reunaa on sortunut veteen merkittävä määrä.

Suuri Pehessaari (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Hiilimiilu sijaitsee Suuren Pehessaaren eteläpäässä. Se on pohjakaavaltaan pyöreä hiilihauta, jonka halkaisija on 2 m ja syvyys 0,6 m.

Kypönniemi (1000035225) (Löytöpaikat)
Kivikautinen; Arkeologian harrastaja on poiminut rantahiekasta kvartsi-iskoksia.
Kohdette ei ole tarkastettu maastossa.

Niinilahti (1000035456) (Asuinpaikat)
Kivikautinen; Vuonna 2018 Niinilahdentien itäpuoliselta on vuonna 2018 havaittu kivikautisia löytöjä. Vuoden 2021 inventoinnissa paikalla ei tavattu mitään kiinteään muinaisjäännökseen viittaavaa ja mahdollisen kivikautisen asuinpaikan todettiin tuhoutuneen modernin maankäytön seurauksena.

Peltola (1000040776) (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Kohde sijaitsee Peltolan tilaan kuuluvan laajan peltoalueen koillisosassa. Paikalla on nähtävissä kivistä muurattu pyöreä, ylöspäin hieman kapeneva rakennuksenpohja. Rakenteen halkaisija on noin kuusi metriä ja korkeudeltaan se on noin 1,6 metriä. Perustuksen vastakkaisilla sivuilla on aukot. Kyseessä on mitä ilmeisimmin tuulimyllyn perustus. Rakenne on selvästi vanha huolimatta, että paikalle on vielä vielä 1976 kartalle merkitty rakennus. Vuoden. 1800/1838 kartalla kyseisen rakennelman kaakkoispuolella on ollut talo nykyisen Peltolan talon kohdalla. Rakenne voi mahdollisesti liittyä kyseiseen asutusvaiheeseen.
Lisäys 17.5.2021: Yksityishenkilöltä Mikroliiti Oy:n inventointiraporttiin saadun palautteen ja valokuvien perusteella kyseessä on kansainvälisen ympäristötaideleirin osanottajien kesäkuussa 2007 rakentama taideteos. Kyseessä ei ole arkeologinen kohde.

Kivikautinen; Kohde sijaitsee Lieksa-Nurmes lentokentän kiitoradan pohjoispuolella. Löytöjä on vuoden 2024 inventoinnissa havaittu koko kiitoradan mittaiselta matkalta, mutta kohteen tarkkaa laajuutta ja ominaisuuksia ei tunneta. Kohteen tarkempi määrittäminen edellyttää tarkempia tutkimuksia.

Iso Kokkokangas (Työ- ja valmistuspaikat)
Historiallinen; Iso-Kokkokangas nimisen metsäsaarekkeen länsireunalla erottuu lidar-korkeusmallissa (9.9.2025) yksi, halkaisijaltaan noin 13 metrinen tervahaudalta vaikuttava kuoppa.

Pieni Kokkokangas (Maarakenteet)
Ajoittamaton; Pieni Kokkokangas nimisen metsäkankaan itälaidalla erottuu lidar-korkeusmallissa (9.9.2025) halkaisijaltaan noin 13-14 metrinen kuoppa. Kuoppa vaikuttaa tervahaudalta, mutta tarkka määrittäminen edellyttää lisätutkimuksia.